Провадження № 2-з/470/2/17
Справа № 470/64/17
У Х В А Л А

02 лютого 2017 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С. Ф. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2017 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Того ж дня позивач подав заяву про забезпечення поданої ним позовної заяви, шляхом накладення арешту на земельну ділянку відповідача та заборони будь яким особам укладати угоди щодо цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року суд «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, у тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам.

З копії реєстраційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта - відповідачу на праві власності належить земельна ділянка площею 7.156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка перебуває в оренді фермерського господарства «Орбіта» згідно договору оренди від 19.04.2012 року, зареєстрованого 14.01.2016 року, укладеного строком на 20 років. У поданій заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку, заборонити будь яким особам укладати угоди щодо цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію та відчуження. Проте в заяві не обґрунтована необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, не зазначені причини реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. Крім цього, враховуючи, що Законом України № 1669-VIII від 06.10.2016 року «Про внесення змін до розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо продовження заборони відчуження сільськогосподарських земель» продовжено мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2018 року, відповідно укладення угод купівлі продажу земельної ділянки або іншим способом її відчуження відповідачем неможливе.

Тому враховуючи наведене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.152, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду направити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Орлова