Справа № 498/655/17
Провадження №2/498/268/17
УХВАЛА

06 вересня 2017 року смт Велика Михайлівка Одеської області

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області - Ткачук О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 11 червня 1994 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який вони 04.08.2014 року розірвали. Від вказаного шлюбу вони мають спільних дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу укладення шлюбу і до його розірвання вони проживали у будинку за адресою вул.Перемоги, 148 с.Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області, який належить ОСОБА_2 За час спільного проживання та ведення спільного господарства за рахунок спільних коштів та праці обох вони придбали майно, загальна вартість якого становить 91978 грн. ОСОБА_2 до спільного майна його не допускає, він звернувся до виконкому Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області із заявою про опис майна подружжя, однак вона комісію виконкому до спільного майна не допустила. Підтвердженням знаходження спільного майна подружжя у ОСОБА_2 є додані до позову фотографії. Вона користується всім майном та має намір продати його частину. Згоди щодо поділу спільного майна подружжя не досягли, тому він просить суд розділити спільне майно подружжя в рівних долях.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п.22-26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 80 ЦПК України ціна позову про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують ціну позову.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що ціна позову, яка зазначена позивачем, не може бути перевірена судом відповідними доказами, зокрема звітом про оцінку майна, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який має сплачуватись за подання до суду даної позовної заяви.

Крім того, до позову не додано та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину справи: не зазначено час придбання спірного майна та доказів спільного набуття подружжям майна саме в період шлюбу ( договори купівлі-продажу майна тощо), наявність підстав для звільнення від доказування. Також, не чітко викладено позовну вимогу: не зазначено порядок поділу майна.

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст.119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, в термін який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И ЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовну заяву повернути позивачу як неподану з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л.Ткачук