АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівЖелепи О.В., Прокопчук Н.О.
при секретаріСинявському Д.В.,
за участю представника позивача Попадина М.С.,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Юридичне бюро «Аквітанс» Попадина Михайла Семеновича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року

у справі за позовом Приватного підприємства «Юридичне бюро «Аквітанс» до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 81-82/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» Попадин М.С. подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції порушено право сторін, передбачене ст. 175 ЦПК України щодо визнання мирової угоди, не наведено мотивів та обґрунтування такої відмови у рішенні. Вказував на те, що таке право сторін є абсолютним, а підставами для відмови можуть бути суперечність умов угоди закону або порушення права та інтересів інших осіб, таких підстав судом першої інстанції не наведено. Також вказував на те, що судом першої не вірно застосовано положення ст. 388 ЦК України, оскільки правове значення для вирішення спору про витребування майна з володіння добросовісного набувача має встановлення судом факту вибуття майна з володіння власника - позивача по справі, поза його волею, а не з володіння особи, яка відчужила спірне майно на користь добросовісного набувача. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 753/8625/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7368 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що як стверджується представником позивача, 11.06.2015 року позивачем на підставі усно укладеного договору доручення було передано ОСОБА_8 (3 особа) автомобіль марки Bentley модель Mulsanne, 2012 року випуску, колір чорний, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві 20.03.2013 року №ААЕ 039830, шляхом оформлення акту приймання-передачі від 11.06.2015 року та довіреності на право користування та експлуатації автомобілем від 11.06.2015 року, термін дії довіреності - до 15.12.2015 року /а.с.5-8/.

Як вбачається з копії акту приймання-передачі від 11.06.2015 року, автомобіль підлягає поверненню власникові після закінчення строку дії довіреності або в будь-який час до цього на письмову вимогу власника (позивача) - а.с.7; термін дії довіреності - до 15.12.2015 року (а.с.5); відповідно до наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.03.2013 року - власником автомобіля марки Bentley модель Mulsanne, 2012 року випуску, є ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» (позивач) - а.с.6, 8.

Згідно довідки Головного сервісного центру МВС України від 18.08.2016 року №31/27-2388 - зазначено: власником автомобіля марки Bentley модель Mulsanne, 2012 року випуску, згідно первинної реєстрації було ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» (позивач); далі - відбулася перереєстрація зазначеного автомобіля на нового власника за довідкою-рахунком на ім'я ОСОБА_10, від якої право власності на зазначений автомобіль перереєстровано на нового власника ОСОБА_7 (відповідача) за довідкою-рахунком №ААЕ471278 від 18.11.2015 року /а.с.38-42/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно вказував на те, що зазначена у довідці Головного сервісного центру МВС України від 18.08.2016 року №31/27-2388 інформація представниками позивача та відповідача фактично не заперечується, однак у той же час, представниками сторін не надано будь-яких даних, пояснень тощо, щодо обставин переходу права власності на спірний автомобіль від ПП «Юридичне бюро «Аквітанс» до іншої особи. На обґрунтування заявлених та підтриманих позивачем вимог останній посилається на положення ст. 41 Конституції України та ст. 319, 321, 387 ЦК України. За встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у межах заявлених та підтриманих позивачем вимог, ним не доведено в судовому засіданні його право на витребування майна (автомобіля) у відповідача - з урахуванням положень ст. 388 ЦК України, тому визнання позову представником відповідача в судовому засіданні судом не може бути покладено в основу судового рішення у даній справі (ст.174 ЦПК України), а тому в задоволенні позову має бути відмовлено повністю.

Доводи апеляційної скарги, в частині відмови у визнанні мирової угоди, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки у задоволенні такого клопотання було відмовлено окремим процесуальним документом, у зв'язку з чим відсутнє повторне обґрунтування мотивів відмови у рішенні суду.

Крім того, в суді апеляційної інстанції також розглядалось клопотання про затвердження мирової угоди, у задоволенні якого було відмовлено у зв'язку з тим, що звертаючись з мировою угодою, сторони засвідчують, про те, що право власності на автомобіль марки Bentley модель Mulsanne, 2012 року випуску, визнається за ПП «Юридичне бюро «Аквітанс», що фактично є визнанням права власності за підприємством, незважаючи на те, що власність на спірний автомобіль зареєстрована за ОСОБА_7, що суперечить закону, а саме порядку набуття у власність.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного застосування судом першої інстанції положень ст. 388 ЦК України, судом апеляційної інстанції також не приймаються до уваги, оскільки положення зазначеної статті застосовуються у разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Так, відповідно до реєстраційних даних, власником спірного майна є ОСОБА_7 / а.с.66/, а не ПП «Юридичне бюро «Аквітанс», разом з тим, спірне майно передавалось у користування ОСОБА_8, обставини щодо переходу права власності позивачем не надані, всупереч ст. 60 ЦПК України щодо порядку надання доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Юридичне бюро «Аквітанс» Попадина Михайла Семеновича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: