Справа № 404/8706/14-ц
Номер провадження 2/404/277/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Бокатенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15607,06 грн. за кредитним договором № б/н від 31.05.2012 року, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 7060,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 6145,58 грн., пені за прострочення виконання зобов'язань в сумі 1182,10 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 719,38 грн., а також судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2015 року (а.с. 53-54), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2015 року (а.с. 161-165) позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 15607,06 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,360 грн. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 198-199).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

07.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач отримала кредитну картку «Універсальна».

31.05.2012 року картку «Універсальна» відповідач переоформила на кредитку «Gold», відповідно до тарифів якої ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 7060 грн. у вигляді встановлення ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Термін дії вказаної картки до 05/14.

ОСОБА_1 особисто підписавши анкету-заяву від 07.12.2011 року дала згоду на те, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку становлять між нею та банком кредитний договір. Також підтвердила факт про отримання інформації про умови кредитування у ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язалася виконувати умови Умов та правил, регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «Приватбанк» (http://privatbank.ua.).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, у зв'язку з чим, заборгованість ОСОБА_1 перед банком станом на 31.07.2014 року складає 15607,06 грн., з яких: 7060 грн. - заборгованість за кредитом; 6145,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1182,10 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 719,38 грн. - штраф (процентна складова).

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5%від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

У той самий час, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права .

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості в розмірі 14387,68 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 7060,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 6145,58 грн. та пені за прострочення виконання зобов'язань в сумі 1182,10 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, на користь банку підлягає до стягнення з відповідача 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 207, 525, 526, 530, 543, 549, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 14387,68 грн. за кредитним договором № б/н від 31.05.2012 року та судовий збір в сумі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда