АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/819/15-ц 22-ц/774/807/К/17
Справа № 171/819/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/807/К/17 Хомініч С.В.
Категорія - 54 (4) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

при секретарі: Борщ А.А.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_4, на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт», ОСОБА_3, про зобов'язання негайно поновити на попередній роботі магазин «Центральний-1» ТОВ «Агростандарт» на посаді продавця, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» надати для ознайомлення належно оформлену трудову книжку із зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі, визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» ( надалі - ТОВ«Агростандарт» ), ОСОБА_3, про зобов'язання негайно поновити на попередній роботі магазин «Центральний-1» ТОВ «Агростандарт» на посаді продавця, зобов'язати ТОВ «Агростандарт» надати для ознайомлення належно оформлену трудову книжку із зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі, визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 04 вересня 2002 року по 04 жовтня 2010 року вона перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Агростандарт», директором та власником якого є ОСОБА_3 та працювала продавцем продовольчих товарів в магазині «Центральний-1» за юридичною адресою: вул. Леніна, 68 в м. Апостолове Дніпропетровської області. Під час двотижневої відпустки, яка тривала з 04 по 18 жовтня 2010 року її незаконно звільнено за прогул. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року визнано незаконним наказ директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_3 № 49-К від 13 грудня 2010 року про звільнення її з посади; поновлено ОСОБА_2 на посаді продавця продтоварів магазину «Центральний» м. Апостолове ТОВ «Агростандарт»; зобов'язано ТОВ «Агростандарт» внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про недійсність запису № 8 від 13 грудня 2010 року про звільнення за прогул, запис про поновлення на роботі ОСОБА_2 та зобов'язано надати ОСОБА_2 для ознайомлення трудову книжку; стягнуто з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 30961 грн. 25коп. (зробивши відрахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів) та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та вирішено інші позовні вимоги.

У зв'язку із не виконанням відповідачами судових рішень, після уточнення позовних вимог позивач просила суд: визнати протиправну бездіяльність ОСОБА_3 та ТОВ«Агростандарт», щодо не виконання рішення Апостолівського районного суду від 18 листопада 2013 року за виконавчим провадженням з примусового виконання за виконавчим листом за №2/171/183, про визнання незаконним звільненням, допустивши негайне виконання рішення в частині поновлення її на попередньому місці роботи на посаді продавця, в магазин «Центральний-1» за юридичною адресою Леніна 68, місто Апостолове. Зобов'язати негайно поновити її на попередньому місці роботи в магазин «Центральний-1» за юридичною адресою Леніна 68, місто Апостолове ТОВ «Агростандарт» на посаді продавця. Стягнути із ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Стягнути з ТОВ «Агростандарт» моральну шкоду у розмірі 5000 гривень у зв'язку з грубим порушенням її трудових прав.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ТОВ «Агростандарт» надати їй для ознайомлення належно оформлену трудову книжку із зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі у магазині «Центральний-1» за юридичною адресою Леніна 68, місто Апостолове на посаді продавця. Стягнути із ОСОБА_3 та ТОВ «Агростандарт» середній заробіток за час затримки виконання рішення суду від 18 листопада 2013 року в повному обсязі з 02.06.2014 по день ухвалення рішення за розглядом по суті з урахуванням ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.07.15 року.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_3 та ТОВ «Агростандарт», щодо невиконання рішення Апостолівського районного суду від 18.11.13 року за виконавчим провадженням з примусового виконання за виконавчим листом за №2/171/183, про визнання незаконним звільнення, допустивши негайне виконання рішення в частині поновлення на попередньому місці роботи на посаді продавця, ОСОБА_2, в магазин «Центральний-1» за юридичною адресою: вулиця Леніна 68, місто Апостолове.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ТОВ «Агростандарт» надати ОСОБА_2 для ознайомлення належно оформлену трудову книжку з зазначенням повного періоду праці та копію наказу про поновлення на роботі магазин «Центральний -1» за юридичною адресою: вулиця Леніна 68, місто Апостолове на посаді продавця. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_2 2500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 та ТОВ «Агростандарт» на користь держави судові витрати з кожного по 551,20 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2016 року , в якому усунуто описку ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2016року, доповнено резолютивну частину таким змістом: «Стягнуто з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час затримки виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 .11.2013 року з 02 червня 2014 року по 01 липня 2016 року у сумі 30550 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2016 року виправлено описку в рішенні суду: «виключено четвертий абзац резолютивної частини рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2500 грн. Зазначено у вступній та резолютивній частині рішення порядок оскарження заочного рішення ( а.с.151).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2017 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вважає рішення першої інстанції незаконним, таким що не відповідає обставинам справи, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні.

Зокрема вважає, що суд розглянув справу без належного виклику відповідача, тому не було прийнято до уваги що наказом від 18 лютого 2015 року ОСОБА_3 звільнений з посади директора. Не прийнято до уваги, наявність наказів про поновлення позивача на роботі ОСОБА_2 17 серпня 2015 року та наказ від 27 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_2, за прогул, що підтверджується наказами та записами в трудову книжку, оригінал якої додано до справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2014 року залишено без змін рішення Апостолівського районного суду від 18 листопада 2013 року в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді продавця продтоварів магазину «Центральний» м. Апостолове ТОВ «Агростандарт».

На виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 про поновлення на її роботі директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_5 прийнято наказ № 48-К від 02.06.2014, в який наказом № 61-К від 04.07.2016 внесено зміни в пункт «підстави».

Позивач звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсними та скасування наказів про поновлення на попередньому місці роботи, вчинення нікчемного правочину, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.07.2015 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2: визнано незаконними та скасовано накази № 48-К від 02 червня 2014 року та № 61-К від 04 липня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі в магазині «Центральний» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт», в іншій частині позову відмовлено.

У зв'язку із скасуванням вищевказаних наказів, позивач вважає, що рішення Апостолівського районного суду від 18.11.2013, яким її поновлено на роботі на посаді продавця магазину «Центральний-1» м. Апостолове, до цього часу ТОВ «Агростандарт» не виконано, кошти в повному обсязі не сплачено.

На виконання рішення суду та виконавчого провадження по поновленню ОСОБА_2 на роботі, директор ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_5 підписав наказ № 48-К від 02 червня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 продавцем продтоварів магазину «Центральний» м. Апостолове на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської обл. від 30.04.2014 (а.с. 34).

02.06.2014 державним виконавцем складено акт про проведення виконавчих дій по поновленню ОСОБА_2 на роботі з внесенням до трудової книжки ОСОБА_2 відповідного запису від 02.06.2014.

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції від 03.06.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/171/183, виданого 18.02.2014 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області про поновлення на роботі ОСОБА_2, закінчено (а.с.12).

Наказом директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_3 від 04 липня 2014 року внесено зміни в наказ № 48-К від 02 червня 2014 року в пункті «Підстава», який викладено в наступній редакції: Підстава: рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської обл. від 18.11.2013, справа 171/56/13-ц, провадження № 2/171/183/13 (а.с. 32).

У задоволенні скарги позивача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року допущену в рішенні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі описку виправлено та зазначено, що в третьому абзаці резолютивної частини рішення правильним найменуванням магазину вважати магазин «Центральний-1» м. Апостолове ТОВ «Агростандарт» (а.с. 22).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.07.2015 рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2: «визнано незаконними та скасовано накази № 48-К від 02 червня 2014 року та № 61-К від 04 липня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі в магазині «Центральний» ТОВ «Агростандарт», в іншій частині позову відмовлено». Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.07.2015 набрала законної сили з моменту її проголошення (а.с. 73-75).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Апостолівського районного суду від 18.11.2013 в частині поновлення позивача на роботі не виконано ТОВ «Агростандарт», оскільки накази № 48-К від 02 червня 2014 року та № 61-К від 04 липня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі в магазині «Центральний» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» визнані незаконними та скасовані.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Спір між сторонами виник стосовно виконання рішення суду про поновлення позивача ОСОБА_2 на посаді продавця у магазині «Центральний» ТОВ «Агростандарт».

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як роз'яснено у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 14 ЦПК України).

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року визнано незаконним наказ директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_3 № 49-К від 13 грудня 2010 року про звільнення з посади ОСОБА_2; поновлено її на посаді продавця продтоварів магазину «Центральний» м. Апостолове ТОВ «Агростандарт»; зобов'язано ТОВ «Агростандарт» внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про недійсність запису № 8 від 13 грудня 2010.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2014 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року - скасовано в частині визнання незаконними та скасування наказів директора ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_3 №35-О від 27.09.2010 року про стягнення псування товару в розмірі 131 грн. 89 коп., №38-О від 04.10.2010 року про стягнення нестачі товару в розмірі 453 грн. та стягнення з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_2, незаконно утриманих коштів в розмірі 584 грн.89 коп. Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог до ТОВ «Агростандарт», третя особа: ОСОБА_3, у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування наказів директора товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» ОСОБА_3 №35-О від 27.09.2010 року про стягнення псування товару в розмірі 131 грн. 89 коп., №38-О від 04.10.2010 року про стягнення нестачі товару в розмірі 453 грн. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» на користь ОСОБА_2 незаконно утриманих коштів в розмірі 584 грн.89 коп.

На виконання рішення суду Наказом №48-К від 02 червня 2014 року ТОВ «Агростандарт» поновлено ОСОБА_2 продавцем продтоварів магазину «Центральний» м. Апостолово Дніпропетровської області з 02 червня 2014 року. На підставі рішення суду від 18 листопада 2013 року ( а.с.32,34 том 1).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2: визнано незаконними та скасовано накази № 48-К від 02 червня 2014 року та № 61-К від 04 липня 2014 року про поновлення ОСОБА_2 на роботі в магазині «Центральний» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт», в іншій частині позову відмовлено. В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт» при проголошенні рішення був відсутнім ( а.с.73-75 том 1).

Колегією суддів досліджуються докази, які надані представником відповідача до заяви про перегляд заочного рішення ( а.с.203 том 1).

Згідно наказу ТОВ «Агростандарт» № 61-к від 17 серпня 2015 року «По личному составу о восстановлении на предыдущем месте роботы» підписаному директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6 ОСОБА_2 поновлена на попередньому місці роботи в магазині «Центральний-1» м. Апостолово Дніпропетровської області по вул. Леніна,68. На підставі рішення суду від 29 липня 2015 року ( а.с.178 том 1).

Згідно наказу ТОВ «Агростандарт» № 61/1-к від 17 серпня 2015 року «По личному составу про перевод на другое место работы» підписаному директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6. У зв'язку із тим, що магазин «Центральний-1» м. Апостолово Дніпропетровської області по вул. Леніна,68 не існує з 28 березня 2012 року у зв'язку із закінченням строку дії оренди приміщення, яке повернуто власнику та припинення господарської діяльності, на підставі ст..32 КЗпП України ОСОБА_2 переведено продавцем продовольчих товарів магазину «Центральний-2» м. Апостолово Дніпропетровської області Привакзальна площа,1А. ( а.с.177 том 1).

Згідно наказу ТОВ «Агростандарт» № 63/1-к від 27 серпня 2015 року «По личному составу об увольнении» підписаному директором ТОВ «Агростандарт» ОСОБА_6. звільнено ОСОБА_2 з посади продавця продовольчих товарів за прогул по ст..40 ч.4 КЗпП України ( а.с.179 том 1).

З огляду на записи, що містяться в трудовій книжці виданої на ім'я ОСОБА_2 на аркуші 11 -13 містяться запис 12 про поновлення на роботі; запис 13 про переведення, запис 14 - про звільнення за прогул за ст..40 п.4 КЗпП України ( а.с.185-186 том 1.) В судовому засіданні колегії суддів позивач ОСОБА_2 відмовилась отримувати оригінал трудової книжки, яка долучена, як речовий доказ до матеріалів справи.

Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, є видом відповідальності роботодавця за дії, пов'язані із такою затримкою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що підприємство відповідача виконувало всі обов'язкові для нього судові рішення видаючи накази про поновлення позивача на роботі та про скасування наказів про поновлення позивача на роботі відповідно до прийнятих рішень судами апеляційної інстанцій у період, коли сторони використовували своє право на їх оскарження.

Згідно записів у трудовій книжці позивача: запис 8 від 13.12.2010р. звільнена з роботи за прогул без поважних причин; запис 9 від 02.06.2014 року - запис №8 від 13.12.2010 року вважати недійсним; запис 10 від 02.06.2014 року поновлена на роботі продавцем; запис 11 від 04.07.2014 року - внесено зміни в наказ підстава поновлення рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області; запис 12 від 18 серпня 2015 року поновлена на роботі продавцем продовольчих товарів «Центральний-1» ; запис 13 від 17 серпня 2015 року - переведена в продовольчий магазин «Центарльний-2»;запис 14 від 27 серпня 2015 року - звільнена з роботи за прогул п.4 ст.40 КЗпП України ( а.с.180-186).

Отже, висновок суду першої інстанції про невиконання відповідачем ТОВ «Агростандарт» рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі не відповідає матеріалам справи, а саме наказам по підприємству про поновлення позивача на роботі та записам у її трудовій книжці ( а.с.180-186 том 1).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року, залишеним ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року без змін ( справа 171/1874/14-ц ), стягнуто з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час затримки виконання рішення суду за період з 19 листопада 2013 року по 02 червня 2014 р. у розмірі 5698,75 грн. та моральну шкоду ( а.с.60-63 том 1). Тобто частина позовних вимог, що виділена в інше провадження ухвалою Апостолівського районного суду були роз'єднані та розглянуті в іншій справі ( а.с.16-18 том 1).

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2016 року , в якому усунуто описку ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2016 року, доповнено резолютивну частину таким змістом: «Стягнуто з ТОВ «Агростандарт» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час затримки виконання рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 .11.2013 року з 02 червня 2014 року по 01 липня 2016 року у сумі 30550 грн., колегія суддів вважає помилковим. Дані позовні вимоги вимоги не були предметом розгляду даної справи.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.20 Постанвои Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

У зв'язку із відсутністю у діях відповідача ОСОБА_3 прострочки виконання рішення суду про поновлення позивача ОСОБА_2 на роботі, тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Колегія суддів вважає безпідставними позовні вимоги до ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення моральної шкоди.

Згідно Наказу №14-К від 18 лютого 2015 року ТОВ «Агростандарт» звільнено ОСОБА_3 з посади директора ТОВ «Агростандарт» з 18 лютого 2015 року ( а.с.174 том 1).

Отже видача наказів про поновлення позивача на роботі на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року не входило до повноважень відповідача у зв'язку зі звільненням.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим, на підставі п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01 липня 2016 року та додаткове рішення від 02 вересня 2016 року та ухвалу про виправлення описки в рішенні суду від 02 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт», ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: