Справа № 415/5290/17
Провадження № 2-о/415/615/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шевченко М.О.,

присяжних Кукушкіної Л.І., Литовченко О.М.,

за участю секретаря Тимофієвої О.В..,

прокурора Севост`янової О.М.,

законного представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за заявою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_5, 1959 року народження, була госпіталізована у відділення № 2 ЛОПЛ 06.09.2017 року о 12 годині 30 хвилин, повторно в житті, без усвідомленої згоди, за направленням лікаря психіатра для лікування у зв'язку з тим, що виражено знижена пам'ять, не здатна самостійно обслуговувати себе на рівні забезпечення життєдіяльності, відмовляється від харчування. При надходженні була оглянута зав. відділенням № 2 ОСОБА_6, яка підтвердила необхідність госпіталізації хворої. 07.09.2017 року о 10-00 годині у зв'язку з неможливістю надати усвідомлену згоду на лікування, згідно зі статтею 14, 16 Закону України «Про психічну допомогу», була оглянута комісією лікарів - психіатрів у складі зав. відділення № 2 ОСОБА_6, зав. відділення № 3 ОСОБА_7, лікарем - ординатором відділення № 1 ОСОБА_8 Враховуючи, що хвора страждає важким психічним розладом у формі хвороби Альцгеймера з раннім початком, тотальної деменції, у зв'язку з чим не здатна надати згоду на госпіталізацію, соціальну неспроможність хворої, неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, комісія лікарів - психіатрів дійшла висновку про необхідність госпіталізації і лікування в примусовому порядку ОСОБА_5 у відділенні №2 ЛОПЛ, відповідно до ст. 14, ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». Просив ухвалити рішення про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_9 до відділення № 2 ЛОПЛ строком на 6 місяців.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 підтримала заяву та просила її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Саваст`янова О.М. просила заяву медичного закладу задовольнити.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечував, вважав за доцільне госпіталізувати до психіатричного закладу ОСОБА_5

Хвора ОСОБА_5, яка за висновком ВКК №97 від 07.09.2017 року за своїм психічним станом не може з'явитися в судове засідання, була представлена законним представником.

Вислухавши думку представника психіатричного закладу, прокурора, законного представника хворої, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, а фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1./а.с.5-6/

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1, виданого 04 січня 2003 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець села Петрівка, Щорського району, Чернігівської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3. /а.с.7/

З висновку комісії лікарів-психіатрів від 07.09.2017 року про необхідність госпіталізації в примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, вбачається, що вона поступила з неусвідомленої згоди повторно в житті за направленням лікаря - психіатра у зв'язку з наявністю вираженого порушення пам'яті, обслуговувати себе не здатна, не здатна самостійно одягнутись, прийняти ванну, приготувати їжу, повністю дезадаптована соціально, останні два тижня відмовляється від прийму їжі. Спадковість психічними захворюваннями не обтяжена. Ранній розвиток без особливостей. Закінчила 9 класів, ПТУ, працювала техніком. Інвалід 1 групи безстроково з 2013 року. Заміжня, мешкає з чоловіком та сином. На тяжкі соматичні захворювання не страждає. На диспансерному обліку знаходиться з 2013 року, зміни в поведінці з 2012 року, коли стала розсіяною, з'явилась мнестичні розлади, порушення мови. Поступово припинила справлятись з роботою. 26.03.2013 року була госпіталізована до неврологічного відділення за місцем проживання з підозрою на ОНМК, але діагноз не підтвердився. В подальшому встановлено діагноз хвороба Альцгеймера з раннім початком, виражений дементний синдром. Підтримуюче амбулаторне лікування не приймає з огляду на його неефективність. вдома повністю дезадаптована, самостйно не може вдягнутись, помитись, не розмовляє, протягом останнії 2 тижнів стала погано їсти, тільки пила молоко, 3 дні тому повністю відмовилась від прийому їжі. У супроводі родичів звернулась до психіатра, направлена на стаціонарне лікування до ЛОПЛ. Психічний статус: Контакту не доступна, погляд розсіяний, не розмовляє, дезоринтирована в місці та часі, не може назвати своє ім'я та прізвище. Мислення інертне, регідне. Інтелектуально-мнестичні функції різко знижені. Аграфія, алексія, акалькулія. Концентрація уваги низька. Навичкі самообслуговування втрачені. Потребує постійного стороннього догляду. Фон настрою індифирентний. Емоційно бідна, інтереси відсутні. Безцільно ходить. Астенизована. Соціально повністю дезадаптована. Апетит збережений, сон порушений. Критика до свого стану відсутня. Враховуючи, що хвора страждає тяжким психічним захворюванням, не здатна надати усвідомлену згоду на госпіталізацію, не може здійснити за собою догляд на необхідному рівні, який забезпечує нормальну життєдіяльність, представляє небезпеку для себе, не критична до свого стану та здійсненим діям, комісія лікарів - психіатрів дійшла висновку про необхідність лікування в умовах відділення № 2ЛОПЛ хворої ОСОБА_5./а.с.2/

Згідно копії висновку ВКК № 97 Лисичанської обласної психіатричної лікарні від 07 вересня 2017 року, хвора ОСОБА_5, 1959 року народження, знаходиться в стаціонарі з 06.09.2017 року, мета направлення: вирішення питання про можливість явки хворої до суду. Проходить етап активної терапії, етап стабілізуючої антипсихотичної терапії. Контакту не доступна, погляд розсіяний, не розмовляє, дезорентирована на місці і в часі, не може назвати своє ім'я та прізвище. Інтелектуально - мнестичні функції різко знижені, навички самообслуговування втрачені повінстю. Потребує постійного стороннього догляду. Соціально повністю дезадаптована. Критика до свого стану відсутня./а.с.3/

Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої госпіталізації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 235, 279-282 ЦПК України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу задовольнити.

Визнати доцільною примусову госпіталізацію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до відділення № 2 Лисичанської обласної психіатричної лікарні без її усвідомленої згоди строком на 6 місяців.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.О.Шевченко

Присяжні: Л.І. Кукушкіна

О.М. Литовченко