Справа № 161/8036/17
Провадження № 2/161/2739/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 серпня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи Скочеляс Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Луцької райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що його мати ОСОБА_2 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2002 року; від даного шлюбу народився він. Фактично через рік після його народження, шлюб між його матір'ю та відповідачем був розірваний, і він не проживав та не спілкувався зі своїм батьком з моменту розірвання шлюбу та по даний час. Не дивлячись на те, що відповідач є також мешканцем села Лаврів Луцького району, і перешкод у нього для спілкування з ним немає, він до даного часу не виявляв ініціативи у прийнятті участі в його вихованні, а також ніколи не надавав матеріальної допомоги на його утримання. З народження він перебував лише на утриманні його матері, яка після розірвання шлюбу з відповідачем не бажала вирішувати питання примусового стягнення аліментів. Йому відомо, що відповідач зловживає спиртними напоями. При випадкових зустрічах з ним, останній не називає його своїм сином і для нього також ці випадкові зустрічі з батьком є неприємними, оскільки морально травмують його психіку. Він не бажає, щоб відповідач називався його батьком, оскільки вважає, що ніколи ним не був.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд позбавити батька ОСОБА_5 батьківських прав відносно нього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у позові.

Представник служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, та представника третьої особи -служби у справах дітей Луцької райдержадміністрації, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 2002 року, виданого Лаврівською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що відповідач ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 5)

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_2 , виданого 04 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького районного управління юстиції Волинської області, шлюб між батьком позивача ОСОБА_5 та його матір'ю ОСОБА_6 розірвано.(а.с.7)

Судом встановлено, що з того часу по даний час, позивач залишився проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надавав, та його вихованням не займався.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 28.08.2017р. №1914/25/2-17 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у вказаному висновку, згідно довідки - характеристики, виданої Лаврівською сільською радою, по місцю проживання, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель села Лаврів Луцького району є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_1, зарекомендував себе посередньо. ОСОБА_5 не працює і матеріально не забезпечує дитину. Відповідно до довідок Лаврівської ЗОШ І-ІІІ ст., батько не приймає участі в загальному розвитку сина та не цікавиться його навчанням.

Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виховання та матеріального утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_1, не проявляє до нього батьківської уваги та турботи, нехтує своїми батьківськими обов'язками.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 8, 10, 12, 60, 212-215, 224 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.164 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя села Лаврів Луцького району, батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 640 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок) судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Івасюта