Справа № 541/2480/16-ц
Провадження №2/541/103/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 січня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 12 в будинку 22 по вулиці Робітничій в м.Миргороді Полтавської області, з причини не проживання її в квартирі з липня 2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло. ОСОБА_3 зареєстрована у цій квартирі, але з липня 2005 року, тобто з дати реєстрації, і по даний час в квартирі не проживає, особисті речі її відсутні, добровільно знятися з реєстрації відмовилася, в звязку з чим позивачі вимушені звертатись до суду.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином (а.с. 25, 26, 32).

Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності позивачам, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24 лютого 1999 року (а.с. 8). В даній квартирі з липня 2005 року і на даний час зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 (а.с.14), яка в даній квартирі не проживає з липня 2005 року, що підтверджується актом та довідкою голови вуличного комітету, довідкою секретаря ради мікрорайону «Промисловий» (а.с.11-13) та показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, тобто колишній член сімї набуває статусу наймача жилого приміщення. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідачка ОСОБА_3 в квартирі позивача не проживає з липня 2005 року, то вона відповідно до ст.ст.71, 72, 163 ЖК України втратила право на користування цим жилим приміщенням.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у квартирі позивачів створює останнім перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні цим нерухомим майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивачі ні у позовній заяві ні під час судового розгляду справи не заявляли вимог про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71,156,162,163 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 224-233, 294, 360-7ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 12 будинку № 22 по вулиці Робітничій в місті Миргороді Полтавської області.

Відповідач може подати до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6