Справа № 755/6150/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"11" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Томіленку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти, витрачені на правову допомогу та понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю. 20 липня 2002 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з сімейними негараздами, їх спільне життя не склалося, їхні відносини припинені з серпня 2012 року. Як наслідок, результати їх сімейних негараздів призвели до винесення Ровенівським міським судом Луганської області від 21 вересня 2012 року рішення про розірвання шлюбу. На даний час, дочка ОСОБА_4 проживає разом з нею, вона самостійно займається її належним вихованням та утриманням, забезпечуючи хороший рівень життя власної дитини про який, натомість, зовсім не турбується її батько. Відповідач не спілкується з дочкою, вона не отримує батьківського виховання та батьківської любові, тому що йому немає часу на спільну дитину, моральної та матеріальної допомоги на утримання не надавав і не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу без участі сторін та задовольнити позовні вимоги, про розгляд справи в заочному порядку не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, відповідача та представника третьої особи, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2002 року між сторонами було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 21 вересня 2012 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З матеріалів справи вбачається, що позивач разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 27 від 17 березня 2017 року, складеного на підставі заяви ОСОБА_1, комісією у складі завідуючої сектором Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_5 було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що умови проживання в квартирі добрі. В квартирі чисто, охайно, зроблений ремонт. Наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Дитина буде мати окрему кімнату (ліжко, шафа для одягу та інше). За цією адресою проживають: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Стосунки в сім'ї теплі, існує взаємодопомога.

Згідно висновку психолога ОСОБА_6, складеного в результаті проведення психологічного дослідження щодо індивідуально-психологічних особливостей особистості і розвитку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, її психічного стану, ОСОБА_4 добрі і емоційно чутлива дівчинка, має рухливу нервову систему, часті коливання настрою. Причиною цього можуть бути індивідуальні особливості протікання підліткового періоду розвитку, які посилюються сімейною кризою. Тетяна росте і розвивається в складних умовах розлучення батьків і відсутності контакту і підтримки свого батька, ОСОБА_2 Розлучення батьків ускладнює перебіг підліткового віку ОСОБА_4, впливає на її емоційний стан, що часто зумовлює виникнення психосоматичних захворювань. Негативне ставлення батька, ОСОБА_2, до виховання і матеріального забезпечення дочки позначається на формуванні позитивного образу чоловіка і сімейного життя, зокрема, і може мати фатальні наслідки для подальшого життя ОСОБА_4 та її фізичного здоров'я. ОСОБА_3 добра, чуйна та емоційно врівноважена людина. Любляча і турботлива мати, яка робить все можливе для всебічного та гармонійного розвитку своєї дочки ОСОБА_4 Весь вантаж матеріальної і батьківської відповідальності за благополуччя ОСОБА_4 лежить на плечах ОСОБА_7.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 5 від 12 квітня 2017 року) від 19 квітня 2017 року, складеного комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, було встановлено, що батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний у вересні 2012 року, хоча стосунки між ними припинилися раніше. З того часу неповнолітня ОСОБА_4 постійно проживає з матір'ю ОСОБА_8, яка займається її вихованням та утриманням. На даний час родина проживає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1. В квартирі створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Батько дитини, ОСОБА_2, з донькою не проживає, з серпня 2012 року вихованням та утриманням не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, інтересами, матеріально не допомагає. Відповідно до довідки від 05 квітня 2017 року, наданої Дніпровським управлінням поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, встановити місцезнаходження та проживання ОСОБА_2 чи його контактні дані не виявилось можливим. В службі у справах дітей неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, особисто написала заяву, в якій підтвердила, що батько тривалий час не спілкується з нею, не цікавиться її життям та інтересами. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На підставі вищевикладеного, враховуючи самоусунення відповідача від виховання та утримання власної доньки, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області 11 травня 2006 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: