АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Дніпро

31 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2002 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2002 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення з підстав відсутності інформації про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на проведення дій по відчуженню квартири 13 за адресою м. Дніпропетровськ, пр.Газети Правда буд. 10/3, /а.с. 26/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про скасування запису про арешт квартири № 13 за адресою просп. Слобожанський, б. 10/3 м. Дніпро у Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 4830589 /а.с. 14/.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2016 року підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до номенклатури суду, у звязку з закінченням строку зберігання матеріалів справ даної категорії, відповідно до акту знищення, матеріали цивільної справи № 2-263/03 було знищено, проте оригінали процесуальних рішень суду зберігаються в архіві суду.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто матеріальну шкоду в сумі 2413 грн. 91 коп. та 2000 грн. моральної шкоди за скоєну ДТП.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.08.2003 року та ухвалою Верховного Суду України від 17.05.2004 року рішення залишено без змін /а.с. 2-3, 5, 6/.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2002 року було накладено заборону на відчуження автомобіля НОМЕР_1, який належав ОСОБА_2 /а.с. 1/.

При оформленні спадщини, після смерті матері, на квартиру 13 по пр. Правди, будинок 13, корп. 3 в м. Дніпропетровську, йому стало відомо, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2002 року накладено заборону на виконання дій по відчуженню цієї квартири, що підтверджується листом № 15702 від 23.12.2015 року /а.с. 10/.

Відповідно до інформаційної довідки відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, також вбачається, що ухвалою Жовтневого районного суду від 08.08.2002 року накладено обтяження на квартиру 13 по пр. Правди, будинок 10, корп. 3 в м. Дніпропетровську, та 19.04.2007 року це обтяження зареєстровано реєстратором Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори /а.с. 15/.

У Шостій дніпропетровській державній нотаріальній конторі ОСОБА_2 отримав копію ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2008 року /а.с. 17/.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2016 року за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 ( пр. Правди) у м. Дніпро ( м. Дніпропетровську) в порядку спадкування за законом після матері, яка померла 04.10.1996 року.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суди при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про заборону проведення дій по відчуженню квартири постановлено в рамках виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 0304.2003 року. Заявник ОСОБА_2 пояснив, що це рішення ним виконано у повному обсязі, крім того, як вбачається з відповіді Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 4464, 91 грн. не зареєстровано /а.с. 23/.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову щодо накладення заборони на проведення дій щодо відчуження квартири 13, будинку 10, корпус 3 по пр. Правди у м. Дніпропетровську, яка належить ОСОБА_4.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_5