АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9138/2017 Головуючий у 1 інстанції - Цокол Л.І.
Унікальний номер справи №757/6485/17-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАБР» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЛАБР» про захист прав споживача. Просив визнати відмову відповідача від прийняття заяв від 12 серпня 2015 року за місцезнаходженням магазину, повторної заяви на адресу ТОВ «ЛАБР» від 13 серпня 2015 року та ненадання відповіді на заяву №34 від 21 липня 2015 року у книзі скарг - неправомірною, стягнути з ТОВ «ЛАБР» на користь ОСОБА_2 - 28 586,34грн., в тому числі: 1 688,16грн. заборгованості (зайво сплачені кошти); 9 216,48грн. неустойки; 263,30грн.втрати від інфляції; 76,00грн. три проценти річних від простроченої суми; 10 000,00грн. відшкодування моральної шкоди; 7 342,40грн. витрат на правову допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивач ОСОБА_2 18 липня 2015 року о 15:16 в магазині «МегаМаркет» ТОВ «ЛАБР», за адресою м. Київ, вул. Горького, 50, придбав харчові продукти - в тому числі 12 пляшок вина Сапераві марки Teliani Valley. Поспішаючи на весілля, він не мав можливості уважно подивитися чек і лише наступного дня побачив іншу назву і інший продукт, що коштує значно дорожче, а саме вино Кіндзмалаурі цієї ж марки. 20 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до адміністратора з вимогою повернути зайво сплачені гроші. Касир, розуміючи, що покупець поспішає на свято, підмінила штрих - код товару на значно дорожчий. Адміністратор пообіцяв до наступного дня розібратися з винними та повернути зайво сплачені магазину гроші. 21 липня 2015 року іншій адміністратор магазину відмовилась повернути гроші та повідомила, що- «свідчення продавця-консультанта, якій завантажував саме Сапераві - «для неї нічого не значать»;факт присутності свідка ОСОБА_4, що допомагав купувати вино - «нічого не значить»; факт залишку на складі 12 пляшок Кіндзмараулі «нічого не значить» і не є переконливим свідченням привласнення зайво сплачених грошей, отже інвентаризацію робити не будемо; з керівництва нікого немає, і т.д.» Позивачем було подано скаргу через книгу скарг , заява №34 від 21 липня 2015 р. 22 липня 2015 р. зателефонувала адміністратор та повідомила, що касир згідно відео зробив все правильно, отже привласнені гроші поверненню не підлягають.

12 серпня 2017 року о 12:45 хв. ОСОБА_2 звернувся із заявою до адміністратора, який відмовив у прийнятті звернення та особисто розписатись на копії документа - «звертайтеся до служби у захисті прав споживачів, директора немає, ніхто не може прийняти заяву, надсилайте поштою». 12 серпня 2015 р. на адресу ТОВ «ЛАБР» директору Нестеренку М.І. було відправлено повторну заяву про повернення привласнених працівниками ТОВ «ЛАБР» грошей . Адміністратори і керівництво ТОВ «ЛАБР» зробили все, щоб не отримати заяву покупця через його обрахування та обман, унеможливили розгляд заяви покупця. 17.08.2015р. ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 225, 192, 198 КК України . За фактом вчинення вказаних кримінальних правопорушень було розпочато розслідування: робоча документація № 8055 від 17.08.2015 р. 06.06.2016р. Позивач звернувся до Голосіївського РУ ТУ МВС України в м. Києві з клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Станом на сьогодні, ОСОБА_2 не повідомляли про розгляд заяви і він не має жодної інформації з цього приводу. Відтак, позивач здійснив оплату за 12 пляшок вина Кіндзмараулі за ціною однієї пляшки 264,68 грн. на загальну суму 3 176,16 грн., а відвантажені йому були 12 пляшок вина Сапераві Teliani Valley за ціною 124,00 грн. на загальну суму 1488,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАБР» про захист прав споживача відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

В суді апеляційної інстанції апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача просила апеляційну скаргу відхили, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Відповідно до ч.І ст. 706 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Згідно абз. З ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

Згідно ч. З ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», при розірванні договору купівлі - продажу розрахунки із споживачем проводяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Відмовляючи позивачу в задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ним не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ «ЛАБР» було укладено усний договір роздрібної купівлі-продажу з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, що підтверджується фіскальним чеком від 18.07.2015 року. При цьому на момент купівлі ОСОБА_2 товару (вина), він був повідомлений відповідачем про ціну такого товару, мав право його оглянути перед здійсненням оплати, а після оплати був зобовґязаний перевірити правильність розрахунку на місці, не відходячи від каси відповідно до ч.3 п.23 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених постановою КМУ від 15.06.20006 року № 833.

При цьому факт купівлі ОСОБА_2 вина Кіндзмараулі, відповідної марки підтверджується фіскальним чеком від 18.07.2015 року.

Доказів на підтвердження того, що ним було придбано не Кіндзмараулі, а Сапераві, позивач суду не надав.

Товар покупцем оплачується після його прийняття відповідно до ст.. 692 ЦК України, таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач прийняв товар, погодився із ним та оплатив його, про що отримав чек на підтвердження того, який саме товар ним було придбано.

Пояснення позивача про те, що касир могла внести в касовий апарат інший штрихкод з метою стягнення з нього більшої суми , на думку колегії суддів, є лише припущенням, яке жодним доказом не підтверджене.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається також на те, що ним були здійснені неодноразові звернення до відповідача шляхом запису у книзі скарг та пропозицій та направленні листа поштою.

Колегія суддів вважає, що вищезазначені документи не можуть бути визнані судом належними доказами, виходячи з наступного.

З копії заяви позивача у книзі відгуків та пропозицій не можливо встановити час її написання і в якій та чиїй саме книзі відгуків та пропозицій була написана дана заява.

Доказів належності даної книги відгуків і пропозицій відповідачу позивачем надано не було , оскільки копія сторінки, надана позивачем, не містить жодної інформації, яка б дала можливість встановити власника цієї книги .

Відповідно до п. 17 Інструкції про книгу відгуків і пропозицій на підприємствах роздрібної торгівлі та у закладах ресторанного господарства, затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 24.06.1996 р. № 349, суб'єкт господарювання забезпечує всі підпорядковані підприємства роздрібної торгівлі (заклади ресторанного господарства) Книгами відгуків і пропозицій, видає їх підприємствам пронумерованими, прошнурованими, завіреними підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання.

Пунктом 16 Інструкції передбачено, що книга відгуків і пропозицій є документом суворої звітності. Термін зберігання Книги, що повністю заповнена, - один рік. У зв'язку з цим відсутня можливість перевірити дійсність написання заяви позивачем у книзі відгуків і пропозицій відповідача.

Як вбачається із листа ДППЗ «Укрпошта»( а.с.11) лист, направлений позивачем на ім'я відповідача, останнім не отриманий, а тому підстав вважати, що він ухилився від дачі відповіді на звернення позивача, у суду немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 23 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :