РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2768/16-ц

Провадження № 2/643/2477/17

28.08.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Майстренко А.Н. при секретарі Шабатько Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 Олександровича- представника ОСОБА_2 ( правонаступника ОСОБА_3) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхових виплат та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3М.) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхових виплат, пені, трьох відсотків річних, відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 16.06.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування подорожуючих за кордоном № МВ 2044216 наступними умовами: територія дії Договору: Europe,SchengenArea, Germany; період страхування: з 11.07.2015 року по 24.08.2015 року; страхова сума на одну особу: 30000 євро; програма страхування: (Standart) та інші. 13.07.2015 року ОСОБА_3 перебуваючи на території Німеччини був доставлений на кареті швидкої допомоги в лікарню 14-Нотгельфер м. Вайнгартен, Німеччина та отримав направлення для подальшого лікування в клініку м.Фрідріхсгафен, Німеччина. З 13.05.2015 року по 15.07.2015 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в клініці м. Фрідріхсгафен, Німеччина до якої він поступив з невідкладним кардіологічним приступом, а саме з гострими коронарними симптомами та були застосовані лікувальні міри, які полягали в проведенні коронарографії з розширенням та імплантацією коронарного стену в сильно звужену коронарну артерію. За проведення лікування в клініці м. Фрідріхсгафен, Німеччина ОСОБА_3 було сплачено 5804,83 євро. ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії з заявою про отримання страхового відшкодування, однак відповідачем було відмолено у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що вказана подія не є страховим випадком.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, стягнути з відповідача суму страхової виплати в розмірі 5808,83 євро, еквівалент у гривні за курсом НБУ станом на 09.03.2016 року дорівнює 168847,31 гривен, пеню в розмірі 848,09 євро, що еквівалент у гривні за курсом НБУ станом на 09.03.2016 року дорівнює 24651,73 гривен, суму трьох відсотків річних в розмірі 104,08 євро, що в еквіваленті у гривні за курсом НБУ станом на 09.03.2016 року дорівнює 3025,33 гривен, 50000 гривен суму відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 18000 гривен.

Представник ПрАТ « СК «ПЗУ Україна» в судовому засіданні позов не визав, просив відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю позову та пояснив, що 16.06.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування подорожуючих за кордоном № МВ 2044216, відповідно вказаного договору страхування страховик не визнає страховим випадком події, які стались із застрахованою особою які прямо чи побічно повязані з оперативними втручаннями на серці, пов'язаними з накладаяннм анастомозів,шунтів, пластикою дефектів клапанів та перегородок ,ангіопластикою за допомогою стента (стунтування). У договорі страхування зазначено ,що події які прямо чи побічно повязані з оперативними втручаннями на серці не відноситься до страхових випадків.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 16.06.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування подорожуючих за кордоном № МВ 2044216 з наступними умовами: територія дії Договору: Europe, SchengenArea, Germany; період страхування: з 11.07.2015 року по 24.08.2015 року; страхова сума на одну особу: 30000 євро; програма страхування: (Standart), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і повязані із життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи, а саме з непередбаченими медичними та додатковими витратами, що виникають у звязку з необхідністю отри ання медичної допомоги, що передбачені даним договором страхування.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).Частина 2 вказаної статті передбачає, що страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

Добровільне страхування подорожуючих за кордон здійснюється відповідно до вимог ЦКУ, ЗУ «Про страхування», Правил добровільного страхування відповідальності за оплату наданих послуг під час поїздки за кордон № 230.4/4, Правил добровільног страхування від нещасних випадків № 210.1/1 та Правил страхування загальної цивільної відповідальності №230.4/7 та умов договору страхування.

Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про страхування » добровільне страхування -це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Страховим випадком відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (стразового відшкодуванн ) страхувальнику.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Зазначені норми передбачені також у ст.26 Закону України "Про страхування".

Вказані положення закону були передбачені і в умовах Договору добровільного страхування та умовами укладеного договору страхування визначено, що є страховим випадком та що є включенням із страхових випадків.

Підпунктом 3.5.4.9 пункту 3.5.4 розділу 3.5 «Виключення із страхових випадків. Причини відмови у страховій виплаті» Договору страхування передбачено, що страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою які прямо чи побічно повязані з оперативними втручаннями на серці, повязаними з накладанням анастомозів, шунтів, пластикою дефектів клапанів та перегородок, ангіопластикою за допомогою стента (стентування).

Умови укладеного Договору страхування які були погоджені сторонами та в якому перелічені, як страхові випадки, так і виключення з них. Договір страхування не містить умов по розподілу подій, у яких випадках події повязані з оперативними втручаннями на серці відносяться до страхових випадків, а у яких ні. У Договорі страхування однозначно зазначено, що події які прямо чи побічно повязані з оперативними втручаннями на серці не відносяться до страхових випадків.

У статті 1 Закону України «Про страхування» зазначено, що страхування - це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Виплата страхового відшкодування може бути лише у випадку передбаченому договором страхування, оскільки саме на такі умови погодились сторони договору страхування і саме виходячи з таких умов та переліку страхових випадків визначався розмір страхової премії яку має сплатити страхувальник за цим договором.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні страхової виплати з підстав, передбачених у договорі, з чим останній не погодився та звернувся до суду.

Вирішуючи по суті вимоги позивача про визнання події, яка мала місце 13.07.2015 року страховим випадком, та, як наслідок цього, стягнення з відповідача суму страхового відшкодування, суд прийшов до наступного.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту настання саме страхового випадку , а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки законодавством про договір страхування відшкодування моральної шкоди не передбачено, а п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживачів на відшкодування моральної шкоди у випадку у разі заподіяння шкоди небезпечною для життя та здоров'я продукцією, то право на відшкодування моральної шкоди, завданої відмовою у виплаті страхового відшкодування, за договором страхування, буде лише у разі, коли її відшкодування передбачене самим договором.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 50000 гривень моральної шкоди безпідставними, оскільки судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, що регулювалися вищевказаним договором та ЦК України, нормами якого стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Не передбачено було відшкодування моральної шкоди і договором, укладеним між сторонами відповідно п.3.5.5 розділу 3.5 вказаного договору.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України питання стягнення з судових витрат з відповідача на користь позивача, в тому числі і на правову допомогу, судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 57-60, 209 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В позові адвокату ОСОБА_1 - представнику ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_3) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхових виплат та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через районний суд протягом 10 днів.

Суддя: