Провадження № 2/369/613/17
20.01.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Завойській В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,
У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що згідно укладеного договору позики від 23 квітня 2015 року та 02 червня 2015 року ОСОБА_2 отримав від нього, ОСОБА_1, у борг кошти у розмірі 3 700 грн. за договором позики від 23 квітня 2015 року, з терміном повернення до 23 травня 2015 року, та 4 600 грн. за договором позики від 02 червня 2015 року, з терміном повернення до 02 липня 2015 року. Загальна сума боргу ОСОБА_2 становить 8 300 грн..
На підтвердження отриманих коштів ОСОБА_2 власноручно склав розписку.
На час звернення з позовом до суду ОСОБА_2 борг у розмірі 8 300 грн. не повернув.
На підставі вимог ст. ст. 599, 625, 1048 ЦК України ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 12 729,19 грн., яка складається з: сума основного боргу 8300 грн., штраф згідно п. 6 договору позики 4 150 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з 24 травня 2015 року по 29 липня 2016 року 279 грн. 19 коп..
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики в сумі 12 729,19 грн., що складається з: основного боргу 8300 грн., штраф згідно п. 6 договору позики 4 150 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з 24 травня 2015 року по 29 липня 2016 року 279 грн. 19 коп., та понесені судові витрати.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав у борг 3 700 грн. та зобовязався повернути отриману позику до 23 травня 2015 року.
Відповідно до умов п. 6 договору позики в разі прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 50 % від неповерненої суми позики, а також позикодавець вправі нарахувати пеню в розмірі 1 % від сплаченої суми за кожен день прострочення.
На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 власноручно видав розписку від 23 квітня 2015 року, в якій він зазначив, що дійсно отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3700 грн. та зобовязується їх повернути до 23 травня 2015 року.
02 червня 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав у борг 4 600 грн.. та зобовязався повернути отриману позику до 02 липня 2015 року.
Відповідно до умов п. 6 договору позики в разі прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 50 % від неповерненої суми позики, а також позикодавець вправі нарахувати пеню в розмірі 1 % від сплаченої суми за кожен день прострочення.
На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 власноручно видав розписку від 02 червня 2015 року, в якій він зазначив, що дійсно отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4600 грн. та зобовязується їх повернути до 02 липня 2015 року.
На час звернення з позовом до суду ОСОБА_2 борг не повернув. Сума заборгованості по договору позики на час подання позову до суду становить 12 729,19 грн., яка складається з: сума основного боргу 8300 грн., штраф згідно п. 6 договору позики 4 150 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з 24 травня 2015 року по 29 липня 2016 року 279 грн. 19 коп..
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідачу у відповідності до вимог п. 6 договору позики від 23 квітня 2015 року та договору від 02 липня 2015 року нараховано штраф за прострочення повернення позики у розмірі 4 150 грн..
За договором позики від 23 квітня 2015 року з 24 травня 2015 року по 29 липня 2016 року ОСОБА_2 нараховано 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 131,20 грн..
За договором позики від 02 червня 2015 року з 03 липня 2015 року по 29 липня 2016 року ОСОБА_2 нараховано 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 148,62 грн..
Всього за весь час прострочення умов виконання договорів позики від 23 квітня 2015 року та 02 червня 2015 року відповідачу ОСОБА_2 нараховано 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 279,19 грн..
Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши відповідачу у борг грошові кошти у загальному розмірі 8 300 грн., проте відповідач у встановлені строки борг не повернув.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи викладене, у звязку з неналежним виконанням взятих на себе обовязків по поверненню коштів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума боргу у розмірі 12 729,19 грн..
Понесені витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.526, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Дем»яновича за договорами позики від 23 квітня 2015 року і від 02 червня 2015 року 12 729 грн. 19 коп. суми боргу, що складається з: 8300 грн.-основний борг, 4150 грн. -штраф в порядку п. 6 Договору позики, 279 грн. 19 коп.-3(три) проценти річних від простроченої суми за період з 24 травня 2015 року по 29 липня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Дем»яновича понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.