Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна, реєстраційна служба Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, виселення за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 08 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_11 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі20 тис. доларів США на строк до 07листопада 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1208 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого єжитловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу №1 та договоромпро відступлення прав за іпотечними договорами відступлено права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, учасниками яких є ОСОБА_11 та ОСОБА_12

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, його правонаступниками є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Посилаючись на те, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 13 липня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 46 092 долари 77 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1 010 192 грн 19 коп., позивач просив у рахунок погашення вказаного боргу визнати за ним право власності на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1; зобов'язати реєстраційну службу внести запис про реєстрацію права власності на цей будинок за ТОВ «Кей-Колект»; виселити відповідачів з будинку.

Рішенням Верховинського районного суду від 12 січня 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено зі зміною правового обґрунтування підстав відмови у позові.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 08листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_11 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 20 тис. доларів США на строк до 07листопада 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1208 листопада 2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого єжитловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу №1 та договоромпро відступлення прав за іпотечними договорами відступлено права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, учасниками яких є ОСОБА_11 та ОСОБА_12

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, його правонаступниками є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Відмовляючи ТОВ «Кей-Колект» у зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем, апеляційний суд дійшов висновку про те, що задоволення забезпечених іпотекою вимог кредиторашляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, що полягає у реєстрації іпотекодержателем права власності на нерухоме майно на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі.

Із такими висновками повністю погодитися не можна.

Пунктом 2.1.1 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя у випадку невиконання основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки.

В пункті 5 вищезазначеного договору зазначено, що сторони також досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання; одним із способів такого визначили передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналіз статей 36, 37, 38, 39 Закону України «Про іпотеку»та статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредиторашляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження, зокрема пункт 12 в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1388цс16 від 24 травня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим, апеляційний суд не звернув уваги на те, що позичальник неналежним чином виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 46 092 долари 77 центів США, а положеннями іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі останньому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Встановивши факт невиконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором, суд у порушення ст. ст. 3,4 ЦПК України не захистив порушені права кредитора щодо виконання позичальником забезпечених іпотекою грошових зобов'язань та передчасно відмовив у зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на обтяжене іпотекою майно в рахунок задоволення вимог кредитора.

З наведених підстав рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»задовольнити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик