У Х В А Л А

про залишення позову без руху

23 січня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до районного суду з позовом, в якому просять витребувати у відповідача належні їм нежитлові приміщення з АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.12.2007 р.

Вказаний позов не сплачений судовим збором.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

На поурешння вимог ст.119 ч.2 п.2 ЦПК України в позові не зазначено повне ім'я та по-батькові кожного з позивачів (вказано ліше прізвище на ініціали).

На порушення вимог ст.119 ч.2 п.4 ЦПК УКраїни в позовні не вказана його ціна, яка відповідно до ст.80 ч.1 п.2 ЦПК України визначається вартістю майна, які позивачі просять витребувати.

На порушення вимог ст.119 ч.2 п.5, 6 ЦПК України в позові не викладені обставини, якими позивачі обгрунтовують свої вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, в т.ч. і правову підставу, за якою вони просять визнати його недійсним, а також зазначеня доказів, що підтверджують кожну обставину в цій частині.

Крім того, згідно ст.6 ч. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 ч.2 п.1 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,2 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6 890,0 грн.), а за вимогу немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки позивачі в п.1 прохальної частини позову ставлять питання про витребування майна, тому на підставі ст.80 ч.1 п. 2 ЦПК України їм необхідно визначитися з вартістю витребовуваного майна (виходячі з дійсної його вартості, яку може бути встановлена відповідними фахівцями, що мають право на проведення такої діяльності) та сплатити судовий збір відповідно до Закону.

Крім того, позивачі в п. 2 прохальної частини позовної заяви ставлять питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу, що відносяться до вимог немайного характеру.

Ставка для позовів немайнового характеру встановлена для фізичних осіб ст.4 ч.2 п.п.2 Закону України «Про судовий збір», - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнюється 551,2 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З приводу цього прецедент ним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ця норма кореспондується з нормою частини першої статті 82 ЦПК України.

Їх аналіз показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан позивача. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Про необхідність дотримання вказаних вимог вказано у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пунктом 29 якої звернуто увагу судді на те, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI («Про судовий збір) та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

При цьому, перелік осіб, що звільненні від сплати судового збору, встановлений ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В зв'язку з чим, позивачам, які звільнені від сплати судового збору, необхідно подати до суду копії відповідних документів, а іншим - подати особисте клопотання в порядку ст.82 ЦПК України від кожного з позивачів з додаванням необхідних документів.

Таким чином, для розгляду вищевказаного позову Подільським районним судом м.Києва позивачам необхідно подати позовну заяву, яка за змістом та формою повинна відповідати ст.119 ЦПК України, в т.ч. позивачам необхідно вказати їх повне ім'я (прізвище, ім'я та по-батькові), ціну позову, обгрунтування позову в частині визнання правочину недійсним (з наданням копії позову) та сплатити судовий збір до встановленого законом розміру до державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ в Подільському районі м.Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975298, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0008, код класифікації доходів - 22030101) та подати до суду оригінали квитанцій про сплату судового збору. Або подати відповідне клопотання з необхідними документами для вирішення питання в порядку ст.82 ЦПК України та документи на звільнення від сплати судового збору.

В зв'язку з наведеним, подана без додержання вимог ст.ст.119,120 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз'ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121 ч.1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання правочину недійсним, надавши позивачам строк для усунення недоліків в 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачам.

Ухвала в частині сплати судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

СуддяН. М. Ларіонова