РІШЕННЯ

Іменем України

Справа 431/3544/17-ц

Провадження № 2/431/1304/17

17 серпня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Березка О.М.

за участю секретаря Кобиляр О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Старобільського району Луганської області, про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив надати додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 24 травня 2016 року помер ОСОБА_3 Після смерті батька залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку, Луганська область, Антрацитівський район, селище Красний Кут, вул. Шевченка, буд. 65 б, грошові кошти у вигляді неотриманої за життя пенсії. Позивач вважав, що після смерті батька усе його майно переходить до нього автоматично, оскільки знав, що за життя батько зробив на нього заповіт, та йому тільки необхідно звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини. У липні 2017 позивач звернувся до Державного нотаріуса Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька. Однак постановою від 04.07.2017 йому було відмовлено у здійсненні ноторіальної дії у звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Позивач не міг вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору, оскільки на момент смерті його батько проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке знаходиться на непідконтрольній державній владі території України. Позивачеві прийшлося у судовому порядку встановлювати факт смерті свого батька, рішення суду було прийняте лише 31.03.2017. Крім того, після смерті батька позивач часто хворів та був змушений проходити лікування в стаціонарі. Вважав, що вказані вище обставини мають обєктивний характер, не залежать від його волі та є поважними.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Старобільського району Луганської області в судове засідання не з»явився, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог за наступними підставами.

24.05.2016 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.03.2017, виданого Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 виданого повторно 28.03.2017, актовий запис № 26.

04.07.2017 постановою державного нотаріуса за № 796/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на отримання пенсії, яка належала спадкодавцю, але ну була ним отримана за життя.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною другою статті 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Із аналізу досліджених доказів витікає, що позивачеві було відомо про смерть батька ОСОБА_3.

Як зазначено у позовній заяві, позивач у передбачений законом шестимісячний строк з дня смерті 24.05.2016 ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, оскільки, як зазначено в позовній заяві починаючи з літа 2016 часто хворів та проходив лікування в стаціонарі.

Так, згідно виписного епікризу, ОСОБА_1, знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.07.2016 по 28.07.2016 в Лисичанській лікарні, що складає 13 днів.

Згідно виписки з карти № 495 ОСОБА_1, знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.09.2016 по 23.09.2016 з діагнозом «Токсична енцефалопатія ІІ ст.» внаслідок отруєння угарним газом у Краснолучській центральній міській лікарні, так званої ЛНР.

Згідно довідки, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.11.2016 по 28.11.2016, з діагнозом «Токсична енцефалопатія ІІ ст.» Краснолучській центральній міській лікарні, так званої ЛНР.

Згідно довідки, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.01.2017 по 24.01.2017 з діагнозом «Токсична енцефалопатія ІІ ст.» Краснолучській центральній міській лікарні, так званої ЛНР.

Як вбачається з наданих позивачем довідок, він знаходився на стаціонарному лікуванні 54 дні, крім того три з наданих довідок, видані лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні території.

Як слідує з матеріалів цивільної справи, стосовно доводів позивача, про звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька у судовому порядку, як поважної підстави пропуску строку звернення до нотаріуса, рішення про встановлення факту смерті ОСОБА_3 було прийнято Лисичанським міським судом 31.03.2017. З вказаним позовом до Старобільського районного суду позивач ОСОБА_1 звернувся 10.08.2017, тобто через п»ять місяців після отримання рішення.

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не надано сулу доказів того, що пропущений ним строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 з поважних причин. Суду не надано доказів, які б свідчили про пропуск позивачем ОСОБА_1 строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бвтька ОСОБА_3 з обєктивних, непереборних, причин, повязаних з істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст10,11,60, 61 213, 214, 215 та 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Старобільського району Луганської області, про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.М. Березка