Справа № 758/9292/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 січня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 10.04.2013 р. у розмірі 22 912,3 грн., що виникла станом на 30.06.2016 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору від 10.04.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.

У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У відповідності до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченого договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачці кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, остання, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконала. У зв'язку з чим, станом на 30.06.2016 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 22 012,3 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 2 494,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - в розмірі 16 000,49 грн., заборгованості за пенею та комісією - в розмірі 2 850, 0 грн., штрафів - в розмірі 500,0 грн. (фіксована частина) та 1 067,25 грн. (процентна складова).

Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, з 25.11.2013 р. відповідачем періодично проводилися щомісячні платежі на погашення заборгованості, останній з яких відбувся 25.12.2013 р. Таким чином, позивач звернувся в межах строку позовної давності.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КБ«ПРИВАТБАНК» підлягають витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1378,0 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 610-611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 59, 60, 88, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором від 10.04.2013 р. у розмірі 22 912,3 грн. (двадцять дві тисячі дев*ятсот дванадцять грн. 30 коп.), яка виникла станом на 30.06.2016 р. складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 2 494,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - в розмірі 16 000,49 грн., заборгованості за пенею та комісією - в розмірі 2 850,0 грн., штрафів - в розмірі 500,0 грн. (фіксована частина) та 1 067,25 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» () судовий збір в розмірі 1 378,0 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова