Справа № 204/4692/16-ц
Провадження № 2/204/118/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 22 жовтня 2014 року, яка складається з 34/100 (тридцяти чотирьох сотих) частин домоволодіння № 15 (пятнадцять), що знаходиться в м. Дніпропетровську, вулиця Правди, розташованого на земельній ділянці розміром 600 кв.м., та в цілому складається з: житлового будинку шлакоблочного літ. А-1 житловою площею 60,3 кв.м., загальною площею 119,6 кв.м., в якому квартира № 1 складається з: 1-1 кухня, 1-2 санвузол,1-3,1-4,1-5 житлові кімнати, 1-6 гараж, 1-7 сіні, усього по кв.1 загальна площа 73,4 кв.м., житлова, 35,8 кв.м.; квартира № 2 складається з: 2-1 коридор, 2-2 кухня, 2-3 передня, 2-4, 2-5 житлова, 2-6 житлова, усього по кв.2 загальна площа 46,2 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м., літ. С сараю цегляного, літ. Г,Р вбиралень цегляних, літ. И,К,З навісів, № 1-16 споруд, I, II - мостіння, з яких 34/100 частин домоволодіння складаються з: в житловому будинку шлакоблочному літ. А-1 квартира № 2, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., в тому числі: 2-1 коридор площею 4,9 кв.м., 2-2 кухня площею 7,0 кв.м., 2-3 передня площею 9,8 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 12,9 кв.м., 2-5 житлова кімната площею 5,3 кв.м., 2-6 житлова кімната площею 6,3 кв.м., літ. Г вбиральні, літ. И,К,З, навісів деревяних.

В обґрунтування вимог зазначає, що він та відповідач ОСОБА_7 є синами ОСОБА_8, померлого 06 грудня 2003 року, та ОСОБА_6, померлої 22 жовтня 2014 року. 28 листопада 1968 року їхній дід ОСОБА_9 подарував їх батькові ОСОБА_10 53/100 (пятдесят три сотих) частини житлового будинку, що знаходиться у м. Дніпропетровську по вулиці Правди, 15 (пятнадцять), яке в цілому складалось з: шлакоблочного будинку А-1 загальною площею 49,1 кв.м. з господарськими будівлями, та в користування ОСОБА_10 надходять в жил.будинку А-1 кв. № 2, що складається з: жилих кімнат 2-2,2-3,2-4, площею 24,5 кв.м., кухня 2-1, в сінях а-1 приміщення 2-5,2-6, сараї Б-1, В-1. Вбиральня та водоколонка спільного користування». Разом з ОСОБА_8 співвласником домоволодіння 15 по вул. Правди в м. Дніпропетровську була ОСОБА_11, якій належало 47/100 частин домоволодіння (квартира № 1), якою протягом 2003 року було здійснено самовільні прибудови до приміщень квартири № 1, за її зверненням Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради № 99/9 від 23.04.2004 року було: Узаконено прибудови, зазначені на плані земельної ділянки під літ. А2-1, сіни літ.а-1, сарай літ. С та частину житлового приміщення позиції 1-3 площею 11,2 кв.м. по вул. Правди № 15 і вирішено вважати загальну площу приміщень квартири № 1 - 73,4 кв.м., житлову 35,8 кв.м., кількість житлових кімнат 3, та затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння № 15 по вул. Правди і видачею нових свідоцтв на: гр. ОСОБА_11 66/100 частки, гр. ОСОБА_8 - 34/100 частин від усього домоволодіння.», та одночасно вважати такими, що втратили чинність договір купівлі-продажу від 30.01.02 на імя гр. ОСОБА_11 та договір дарування від 28.11.68 на ОСОБА_8 (померлого), Комунальному підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» оформити правовстановлюючі документи згідно з пунктом 2 даного рішення». Проте, ОСОБА_8 перереєстрація правовстановлюючих документів проведена не була, оскільки він помер 06 грудня 2003 року, тобто за 5 місяців до винесення райвиконкомом вказаного рішення. Отже, після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина 34/100 частина домоволодіння по вул. Правди, будинок 15 в м. Дніпропетровську. Вказана спадщина була прийнята спадкоємцем ОСОБА_6, дружиною ОСОБА_8, яка своєчасно у відповідності до вимог частини 3 статті 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1. Але, своє право власності на спадщину ОСОБА_6 також не переоформила, оскільки для цього було необхідно звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину, а ОСОБА_6 була хворою людиною похилого віку. Таким чином, після смерті ОСОБА_6, померлої 22 жовтня 2014 року, також відкрилась спадщина 34/100 частин домоволодіння по вул. Правди 15 (пятнадцять) в м. Дніпропетровську. Спадкоємцями ОСОБА_6 першої черги за законом є сини позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_7, які також своєчасно прийняли спадщину подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 04 червня 2015 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що ОСОБА_6 не оформила своїх спадкових прав. Отже, оскільки спадкоємцями ОСОБА_7, ОСОБА_3 не наданий правовстановлюючий документ на 34/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Правди, буд.15, позивач вимушений звернутися до суду для встановлення права власності на 34/100 частин житлового будинку за вищезазначеною адресою.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року відповідача ОСОБА_7, який помер 28 вересня 2016 року, замінено його правонаступником ОСОБА_2.

29 березня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину домоволодіння, в якій позивач просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 28 вересня 2016 року, на 17/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпрі, які складаються в цілому з: в житловому будинку А-1 квартири № 2, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., у тому числі: 2-1 коридор площею 4,9 кв.м., 2-2 кухня, площею 7,0 кв.м., 2-3 передня, площею 9,8 кв.м., 2-4 житлова кімната, площею 12,9 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 7,0 кв.м., 2-6 житлова кімната, площею 6,3 кв.м., літ. Г- вбиральні, літ. И, К,З навісів деревяних.

В обґрунтування вимог зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за законом 1 черги після смерті ОСОБА_7, яка прийняла спадщину належним чином. 28.11.1968 року ОСОБА_12 подарував ОСОБА_8 53/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпропетровську. У користування обдарованого в житловому будинку А-1 відійшла квартира № 2, що складалася з: житлових кімнат 2-2, 2-3, 2-4, площею, 24,5 кв.м., кухня 2-1, в сінях а-1 приміщення 2-5, 2-6, сараї Б-1, В-1, вбиральня та водо колонка спільного користування. Співвласником цього володіння на час укладання договору дарування була ОСОБА_11, якій належало 47/100 частин, що складало квартиру № 1. Протягом 2003 року співвласниця ОСОБА_11 самовільно зробила прибудову А2-1, сіни а-1, сарай С та частину житлового приміщення 1-3 площею 11,2 кв.м., у звязку з чим вона звернулася до виконкому з проханням узаконити вказану прибудову та інші споруди. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська № 99/9 від 23.04.2004 року були узаконені самовільні прибудови, а також був затверджений акт ідеальних часток між співвласниками з видачею нових свідоцтв на: ОСОБА_11 66/100 частин, ОСОБА_8 34/100 частини від усього домоволодіння. Договір купівлі-продажу від 30.01.2002 року та договір дарування від 28.11.1968 року втратили свою чинність. ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на вказану частку не отримав, оскільки на час ухвалення даного рішення вже помер. 10 грудня 2003 року помер ОСОБА_8 та після його смерті відкрилася спадщина на 34/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпрі, яка була прийнята спадкоємцем ОСОБА_6, дружиною ОСОБА_13, яка на день смерті спадкодавця мешкала разом з ним та була там зареєстрована протягом 6-ти місячного строку після його смерті. 22 жовтня 2014 року померла ОСОБА_6. Після її смерті залишилося два спадкодавця син ОСОБА_3, та син ОСОБА_7, чоловік позивача. 06.11.2014 року ОСОБА_7 (чоловік) звернувся до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6, після чого була відкрита спадкова справа № 683/2014. 13.02.2015 року до вказаної спадкової справи була долучена заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_3 Постановою держаного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори від 04 червня 2015 року було відмовлено ОСОБА_3 і її чоловіку ОСОБА_8М, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 34/100 частин домоволодіння № 15 по вул. правди у м. Дніпрі, оскільки спадкоємці не надали нотаріусу правовстановлюючі документи на 34/100 частин спадкового домоволодіння. Той факт, що спадкодавцями ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за життя не була перереєстрована частка у праві спільної часткової власності, ніяким чином не випливає на можливість визнання за ОСОБА_2 права на спадкування належних їй 34/100 частин домоволодіння за вказаною адресою.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з раніше зазначених підстав. Проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечувала.

В судовому засіданні відповідачка за первісним позовом проти задоволення первісного позову не заперечувала. Свої зустрічні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник третьої особи Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява в якій просив розглянути справу без їхньої участі.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, та зустрічні позовні вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_7 є синами ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

28 листопада 1968 року дід позивача ОСОБА_9 подарував своєму синові, батькові позивача ОСОБА_8, 53/100 частини житлового будинку, що знаходиться у м. Дніпрі по вулиці Правди, 15, що підтверджується договором дарування посвідченим державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстром № 1-2949. Згідно даного договору, в користування ОСОБА_10 надходять в жил. будинку А-1 квартира № 2, що складається з: жилих кімнат 2-2, 2-3, 2-4, площею 24,5 кв.м., кухня 2-1, в сінях а-1 приміщення 2-5, 2-6, сараї Б-1, В-1. Вбиральня та водоколонка спільного користування.

Разом з ОСОБА_8 співвласником домоволодіння 15 по вул. Правди у м. Дніпрі, була ОСОБА_11, якій належало 47/100 частин домоволодіння (квартира № 1).

Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради № 99/9 від 23.04.2004 року, було: 1. Узаконено прибудову, зазначену на плані земельної ділянки під літ.А2-1, сіни літ.а-1, сарай літ. С та частину житлового приміщення, позиції 1-3 площею 11,2 кв.м. по вул. Правди № 15 і вирішено вважати загальну площу приміщень квартири № 1 - 73,4 кв.м., житлову 35,8 кв.м., кількість житлових кімнат 3. 2. Затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння № 15 по вул. Правди і видачею нових свідоцтв на: гр. ОСОБА_11 66/100 частки; гр. ОСОБА_8 - 34/100 частин від усього домоволодіння. 3. Вважати такими, що втратили чинність договір купівлі-продажу від 30.01.02 на імя гр. ОСОБА_11 та договір дарування від 28.11.68 року на ОСОБА_8 (померлого). 4. Комунальному підприємству «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», оформити правовстановлюючі документи згідно з пунктом 2 даного рішення.

Однак, 06 грудня 2003 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 515553, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Дніпропетровську, актовий запис 9514, тобто на час винесення даного рішення ОСОБА_8 вже помер, тому перереєстрація правовстановлювальних документів проведена не була.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на 34/100 частини домоволодіння 15 по вул. Правди у м. Дніпрі.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вказана спадщина фактично була прийнята спадкоємицею ОСОБА_6, дружиною ОСОБА_8, оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2. Але, своє право власності на спадщину ОСОБА_6, не переоформила, оскільки для цього було необхідно звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину, а ОСОБА_6 була хворою людиною похилого віку.

19 жовтня 2014 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 593551, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 7525.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 34/100 частин домоволодіння по вул. Правди 15 в м. Дніпропетровську, які були успадковані нею після смерті чоловіка ОСОБА_8.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким у відповідності з ч. 2 ст. 1220 ЦК України вважається день смерті спадкодавця.

Статтею 1218 ЦК, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її сини позивач ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_7.

06 листопада 2014 року за заявою ОСОБА_7 про прийняття спадщини після померлої 16 жовтня 2014 року матері - ОСОБА_6, Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 683/2014 на майно. 13 лютого 2015 року до вищезазначеної спадкової справи додано заяву про прийняття спадщини від ОСОБА_3.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.п. 4.12 розділу 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

04 червня 2015 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що спадкоємцями не надано правовстановлюючих документів на 34/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Правди, буд. 15, а тому їм необхідно звернутися до суду для встановлення права власності на 34/100 частин житлового будинку за вищезазначеною адресою.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається до суду з вимогою про визнання за ним права власності у порядку спадкування на 1/2 частину 34/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпрі, вул. Правди, буд. 15.

Згідно з технічним паспортом від 27 листопада 2015 року, домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпропетровську складається з: житловий будинок А-1, житловою площею 60,3 кв.м., загальною площею 119,6 кв.м., в якому квартира № 1 складається з: 1-1 кухня, 1-2 санвузол,1-3,1-4,1-5 житлові кімнати, 1-6 гараж, 1-7 сіні, усього по кв.1 загальна площа 73,4 кв.м., житлова, 35,8 кв.м.; квартира № 2 складається з: 2-1 коридор, 2-2 кухня, 2-3 передня, 2-4, 2-5 житлова, 2-6 житлова, усього по кв.2 загальна площа 46,2 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м., літ. С сараю цегляного, літ. Г,Р вбиралень цегляних, літ. И,К,З навісів, № 1-16 споруд, I, II мостіння.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, а тому за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 22 жовтня 2014 року, на 17/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпрі.

Що стосується зустрічних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину домоволодіння, то вони також підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні вже було встановлено, що померлий ОСОБА_7 є сином померлої 19 жовтня 2014 року ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина на 34/100 частин домоволодіння по вул. Правди 15 в м. Дніпрі, та ОСОБА_7 у встановлений законом строк прийняв спадщину після її смерті.

04 червня 2015 року Постановою державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що спадкоємцями не надано правовстановлюючих документів на 34/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Правди, буд. 15, а тому їм необхідно звернутися до суду для встановлення права власності на 34/100 частин житлового будинку за вищезазначеною адресою.

28 вересня 2016 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 710498, виданого Бабушкінським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області, актовий запис № 1568.

Відповідно до відповіді Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори № 1614/02-14 від 08.03.2017 року, 18 жовтня 2016 року за заявою № 1926 від імені ОСОБА_2, яка мешкає за адресою6 АДРЕСА_3, про прийняття спадщини за законом після померлого 28 вересня 2016 року ОСОБА_7 було заведено спадкову справу №654/2016.18 жовтня 2016 року заява № 1927 від імені ОСОБА_5, яка мешкає за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя 3АДРЕСА_4, про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого 28 вересня 2016 року ОСОБА_7 була долучена до спадкової справи № 654/2016. Інші заяви Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори після померлого 28 вересня 2016 року ОСОБА_7, не надходили.

Таким чином, єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_2, яка у встановлений строк прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та вступила у дану справу як його правонаступник.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 28 вересня 2016 року, на 17/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпрі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 328, 1216, 1218, 1222, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 22 жовтня 2014 року, на 17/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпрі, в якому відкритою спадщиною є 34/100 частин домоволодіння та складається з: в житловому будинку літ. А-1АДРЕСА_5, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., в тому числі: 2-1 коридор, площею 4,9 кв.м., 2-2 кухня, площею 7,0 кв.м., 2-3 передня, площею 9,8 кв.м., 2-4 житлова кімната, площею 12,9 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 5,3 кв.м., 2-6 житлова кімната, площею 6,3 кв.м., літ. Г вбиральні, літ. И,К,З, навіси деревяні.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_5, Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 28 вересня 2016 року, на 17/100 частин домоволодіння № 15 по вул. Правди у м. Дніпрі, в якому відкритою спадщиною є 34/100 частин домоволодіння та складається з: в житловому будинку А-1 квартири № 2, загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., в тому числі: 2-1 коридор, площею 4,9 кв.м., 2-2 кухня, площею 7,0 кв.м., 2-3 передня, площею 9,8 кв.м., 2-4 житлова кімната, площею 12,9 кв.м., 2-5 житлова кімната, площею 5,3 кв.м., 2-6 житлова кімната, площею 6,3 кв.м., літ. Г вбиральні, літ. И,К,З, навіси деревяні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська