Справа № 646/3200/16-ц
№ провадження 2/646/111/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Волошко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у обґрунтування позову зазначив, що він з квітня 2006 року і по сьогоднішній день перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 Вони проживають однією родиною, ведуть спільне господарство, спільно здійснюють підприємницьку діяльність, отримують доходи та планують витрати, разом виховують її повнолітнього сина.

06 червня 2008 року між його дружиною та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 109 135 доларів США. Кредит було надано під 12,85% річних.

Відповідно до умов кредитного договору, у якості забезпечення виконання зобовязань його дружиною, ОСОБА_2 було передано в заставу квартиру, що знаходиться за адресою Львівська область, м. Трускавець, вул. Данилишиних, 55. кв. 39. Крім того, відповідно до п.2.2 кредитного договору, кредит наданий банком забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку установленому законодавством України. Позивач зазначив, що про укладення вказаного договору на наведених в ньому умовах йому стало відомо нещодавно, а саме з листів які почали надходити від банку з вимогою сплатити борг. Будь-якого кредитного договору чи додаткової угоди позивач не підписував.

Позивач зазначив, що правовий статус майна, набутого особами у цивільному шлюбі, є таким самим, як і правовий статус майна подружжя, - спільна сумісна власність. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Укладення правочину на отримання кредиту в розмірі 109 135, 00 доларів США, явно виходить за межі дрібного побутового та безумовно є правочином укладеним стосовно цінного майна. Відтак, укладення такого договору потребувало наявності письмової згоди позивача, якої він не надавав ні в усній ні в письмовій формі. Передане, згідно кредитного договору в іпотеку майно, належить їм на правах спільної сумісної власності, оскільки придбане дружиною під час перебування у цивільному шлюбі.

Укладення дружиною кредитного договору на вказану суму, без відома позивача, призвело до значного погіршення майнового стану їх сімї. Та ризику втрати в подальшому набутого разом майна, а саме квартири.

Вважає, що зазначений договір не відповідає вимогам чинного законодавства та з підстав, передбачених ст.ст. 61-65 СК України. ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України для визнання його недійсним судом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час слухання справи, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду заперечення, в яких вважає позов безпідставним, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, будучи повідомленою про час слухання справи належним чином.

Сього числа відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0 від 22.05.2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 109 135, 00 доларів США, під 12, 85 % річних (а.с.4-7).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він, проживаючи однією сім'єю з ОСОБА_2 на момент укладення спірного правочину, не надавав згоди останній на укладення кредитного договору.

Відповідно до даних, що містяться у паспорті на імя ОСОБА_1 він зареєстрував шлюб 08.05.2010 року з ОСОБА_3 (ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1) таякий було розірвано згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області 08.05.2012 року (а.с. 5).

Зазначена обставина спростовує твердження позивача, про те, що з відповідачем ОСОБА_2 вони проживали разом у цивільному шлюбі з 2006 року.

Загальні підстави визнання договору недійсним та застосування правових наслідків визнання його недійсним передбачені статтями203, 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 65 СК України, на яку посилається позивач, як на обґрунтування своїх вимог, передбачено, що для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути подана письмово. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Однак, положення ст.65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Отже, аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що кредитний договір не є угодою щодо розпорядження майном подружжя і тому до даних правовідносин норма ст. 65 СК України не може бути застосована, а отже відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним, що виключає можливість задоволення позову.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Пленуму ВССУ 30.03.2012 N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

При укладенні оспорюваного Кредитного договору сторонами була дотримана його форма, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, що підтверджується їх підписами в договорі.

Положення ст. 65 СК України містять вимоги щодо обовязкового надання згоди одним із подружжя лише у разі, коли укладається договір, що потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації.

Оскільки Кредитний договір не потребує нотаріального посвідчення, то, в даному випадку, і не вимагається обовязкова письмова згода другого із подружжя.

Крім того, положеннями ст.ст.1054, 1055 ЦК України чітко визначені вимоги до форми і змісту кредитного договору.

Зазначені норми чинного законодавства, також не містять вимог щодо наявності згоди одного із подружжя у разі укладення Кредитного договору.

Разом з тим, позивач не надав суду жодного доказу того, на що він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: що він є чоловіком позичальника ОСОБА_2, який має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди, що договір укладений ОСОБА_2, в інтересах сім'ї та, що майно одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Крім того відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На основі наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним слід відмовити.

На підставі ст.ст. 203, 215,1064 ЦК України, ст.ст. 61,65,74 СК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», керуючись ст.ст. 10,11,15,57-60,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не буди присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М.Шелест