Номер провадження: 22-ц/785/1100/17
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя (т. 1 а. с. 1-39, т. 2 а. с. 2-15).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 вересня 2016 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, направлені на припинення енергопостачання у будинку АДРЕСА_1 Заборонено ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», її відособленим підрозділам, в тому числі Овідіопольському РЕМ, вчиняти дії, направлені на припинення енергопостачання у будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 178).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т. 2 а. с. 107-109).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому. Зокрема, не допускається забезпечення позову шляхом заборони органам управління юридичних осіб приймати рішення, виконувати статутні функції, здійснювати господарську діяльність.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, повний перелік якого міститься в заяві про збільшення позовних вимог (т. 2 а. с. 2-15).

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд виходячи із того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заборонив ОСОБА_2 вчиняти дії, направлені на припинення енергопостачання у будинку АДРЕСА_1 Заборонив ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», її відособленим підрозділам, в тому числі Овідіопольському РЕМ, вчиняти дії, направлені на припинення енергопостачання у будинку АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не відповідають приписам процесуального законодавства.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виносячи ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову, суд в порушенні приписів процесуального законодавства не перевірив чи перебувають заходи забезпечення позову, які обрані судом, у необхідному (обов'язковому) правовому зв'язку із позовними вимогами, їх предметом та положеннями ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 вересня 2016 року не може вважатись законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим питання про забезпечення позову необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 вересня 2016 року - скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В.Цюра

І.П.Сидоренко