Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

14.11.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.08.1993 року, від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона та відповідач прожили у спільному шлюбі багато років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, але останні роки вони не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Спільне проживання стало суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. В даний час вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них, тим більше відповідач особисто вирішив сам розірвати з нею будь-які стосунки, пішов з помешкання де вони спільно проживали та не відвідує, не її ні їхніх дітей, матеріально не забезпечує та не приймає участі у їх вихованні. З підстав наведених вище, збереження їхньої сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, тому просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Кунинець».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 1993 року у відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1252, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам.

Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

2. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. стягується з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 111, 112, 113, 114, СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 серпня 1993 року у відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1252 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити Кунинець.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одна грн.. 20 коп.) на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5