Справа № 185/203/17
Провадження № 2/185/1261/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання шлюбу та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання шлюбу та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій позивач просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа його дружині - ОСОБА_2, свідоцтва про шлюб Серія 1_КИ № 332700, виданого повторно 11 травня 2016 року, зареєстроване Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 594 від 23.10.2004 року на ім'я ОСОБА_2; розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 23 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 594 від 23.10.2004 року.

13 січня 2017 року, відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, для розгляду даної заяви визначено суддю Бондаренко В.М.

31 січня 2017 року, до відкриття провадження у вищевказаній цивільній справі, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що суддею допущені процесуальні порушення діючого законодавства, що викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Вивчивши подану заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовні заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

16.01.2017 року, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, до Відділу адресно-довідкової роботи ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Станом на 02.02.2017 року інформації про місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 Відділом адресно-довідкової роботи ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не надано, у зв'язку з чим неможливо вирішити питання щодо відкриття провадження у зазначеній справі.

Стаття 20 ЦПК України містить перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, п. 4 даної статті вказує на те, що суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики від 22 лютого 2013 року зазначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі Білуха проти України, рішення Європейського суду з прав людини у справах Ветштайн проти Швейцарії, ОСОБА_3 проти Іспанії) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Так, виходячи із основних засад і практики Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду відповідно до п. 1 ст. 6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, практика Європейського суду з прав людини, є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, суддя не вправі ігнорувати свій обов'язок - неупереджений розгляд справи, а тому, враховуючи, що у позивача виникли певні сумніви щодо неупередженості судді Бондаренко В.М., вважаю, що є підстави для самовідводу по даній справі.

У зв'язку з зазначеним, з метою уникнення проявів недовіри до суду в цілому з боку учасників процесу, вважаю за необхідне заявити та задовольнити самовідвід.

Відповідно до ст. 25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку встановленому ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 20, 21, 23, 25 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити самовідвід судді Бондаренко Вікторії Михайлівні при розгляді цивільної справи №185/203/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання шлюбу та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Вікторії Михайлівни - відмовити.

Справу передати апарату Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для виконання вимог статті 11-1 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М. Бондаренко