АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи № 756/3229/16-ц Головуючий у суді першої інстанції - МаринченкоМ.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1334/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника відповідача

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» Беринді О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним договору факторингу,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору факторингу, посилаючись на те, що 18.07.2008 між нею та ЗАТ «Сведбанк Інвест» було укладено кредитний договір №1252-Ф, відповідно до якого банк зобов'язався надати їй споживчий кредит шляхом встановлення ліміту кредитування у розмірі 895 000 дол. США. Одержані кошти мають повертатися у валюті кредиту.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», укладено договір факторингу № 15, за яким передано право вимоги до позивача за вказаним кредитним договором. Її не було повідомлено про відступлення права вимоги.

Позивач зазначає, що договір факторингу в частині передачі права вимоги за вказаним кредитним договором має бути визнаний недійсним, оскільки кредитний договір було укладено із ЗАТ «Сведбанк Інвест». ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» не був кредитором за кредитним договором, тому не мав права передавати за ним право вимоги.

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не передавав ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», ніяких грошових коштів на підставі договору факторингу, тому договір факторингу не відповідає вимогам ст. 1077 ЦК України.

Також ТОВ «ФК «Вектор Плюс» передано право недійсної вимоги, оскільки товариству не було передано жодних фінансових документів, що підтверджують надання кредиту позивачу, як позичальнику, тоді як кредитний договір підтверджує лише зобов'язання банку надати кредит позичальнику.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п. 1.2 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 231 від 03.04.2009, зареєстрованого у МЮУ 23.04.2009 за № 0373/16389 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» до фінансової послуги факторингу віднесено набуття права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення. Таким чином, у фактора немає права на придбання права вимоги до фізичної особи, яка не є суб'єктом господарювання.

Також, позивач зазначала, що кредитний договір передбачає обов'язок позивача повертати кредит в іноземній валюті, тому банком було відступлено право вимоги повернення іноземної валюти. За таких обставин ТОВ «ФК «Вектор Плюс» для здійснення факторингових операцій, що є валютними, повинно мати генеральну валютну ліцензію НБУ, проте товариство такої ліцензії немає.

На підставі викладеного позивач просив договір факторингу визнати недійсним.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2016 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням вимог закону.

Позивач та її представник, а також представник відповідача ПАТ «Омега Банк» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, щооспорюваний договір факторингу укладено з дотриманням вимог діючого законодавства і права позивача порушені не були, а отже підстави для визнання його недійсним відсутні.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 18.07.2008 між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 1252-Ф, відповідно до якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію у доларах США з лімітом заборгованості за кредитною лінією 895 000 дол. США з 18.07.2008, загальний закритий ліміт заборгованості за кредитною лінією 1 200 000 дол. США, строк дії кредитної лінії по 17.07.2015, процентна ставка за користування кредитом 15% річних, цільове призначення кредиту - споживчі потреби.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПрАТ «Сведбанк Інвест» припинено, його правонаступником являється ПАТ «Омега Банк».

ПАТ «Омега Банк» є також правонаступником ПАТ «Сведбанк».

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого являється ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації (оригіналів кредитних договорів, додаткових угод до них, оригіналів договорів забезпечення; інших документів, які знаходяться у кредитній справі, за умови їх наявності), а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває право вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти у розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу.

Згідно витягу з реєстру заборгованостей боржників від 28.11.2012 за вказаним договором факторингу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступлено право вимоги до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 1252-Ф від 18.07.2008, зокрема право вимоги сплати заборгованості по основній сумі кредиту, по процентам, пені в загальному розмірі 2 142 586,60 дол. США та 222 959,54 грн.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено також договір про відступлення прав за іпотечними договорами, за яким відступлено право вимоги за іпотечним договором від 18.07.2008, іпотекодавцями за яким є ОСОБА_8 та ОСОБА_4

Відповідно до Акту № 8 від 21.12.2012 прийому-передачі документації за договором факторингу № 15 від 28.11.2012 банком ТОВ «ФК «Вектор Плюс» передано документи, яким підтверджується дійсність та наявність прав грошової вимоги, в тому числі до боржника ОСОБА_4, а саме: оригінал кредитного договору, додатковий договір до кредитного договору, договір забезпечення; оригінали або копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, рішення судів про стягнення боргу товариству не передавалися.

14.12.2012 ОСОБА_4 ПАТ «Сведбанк» направлено повідомлення про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Частиною першоюстатті 1077 ЦК Українипередбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Договір факторингу є самостійним цивільно-правовим договором, який належить до групи договорів про надання фінансових послуг. Сторонами договору є фактор і клієнт (стаття 1079 ЦК України). Фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа підприємець, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Клієнтом може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Зміст договору факторингу полягає у переході до фактора права вимоги до боржника, тобто останній зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові та у цьому повідомленні визначено грошову вимогу, яка піддягає виконанню, а також вказано фактора, якому має бути здійснено платіж.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент учинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Крім того, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу Українита цього Закону.

З наданих суду першої інстанції документів вбачається, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» є фінансовою установою, яка зареєстрована відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та якій видано відповідне свідоцтво 16.11.2012.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не виконав свої зобов'язання по поверненню кредиту та виплати банку процентів за користування кредитом, строк виконання яких настав, а відтак спірний договір факторингу відповідає нормам матеріального права, які регулюють правовідносини факторингу.

Позивачем не надано доказів у підтвердження виконання зобов'язань за кредитним договором, а відтак зобов'язання не є припиненим.

Доводи апеляційної скарги про ненадання відповідачами доказів щодо належного повідомлення позивача про укладення даного договору, не є підставою для визнання договору факторингу недійсним, оскільки стосується виконання договору, а не його укладення.

Представник позивача в своїй апеляційній скарзі вказував, що судом не перевірено наявність у фактора прав на придбання права відступної вимоги до фізичної особи не суб'єкта господарювання, дійшовши передчасного висновку про наявність у ТОВ «Вектор Плюс» правових підстав для набуття прав кредитора. Однак, вказане спростовується наступним.

Частина другастатті 19 Конституції Українипередбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК у разі невідповідності нормативно-правового акта закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує акт законодавства, який має вишу юридичну силу.

Hi Цивільний кодекс України, ні Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»не встановлюють жодних обмежень стосовно складу осіб, щодо яких може здійснюватися відступлення права вимоги. Тобто, законодавець не виключає фізичних осіб з кола осіб, що беруть участь у фінансовій операції факторингу.

Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг»не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки воно було скасовано розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1926 від 13.08.2015.

Отже, набуття ТОВ «ФК «Вектор Плюс»права вимоги до боржника - фізичної особи є правомірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог про визнання недійсним договору, не дають підстав для висновку, що укладений договір факторингу, не відповідає вимогам закону та порушує права позивача, а отже відсутні підстави для визнання його недійсним та для застосування наслідків недійсного правочину.

З вищенаведених підстав доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими і підлягають відхиленню.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним договору факторингу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва