Справа № 127/2299/17 Провадження № 22-ц/772/2295/2017Головуючий в суді першої інстанції Волошин С. В.
Категорія 48Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Кучевського П.В.,

за участі секретаря Агеєвої Г.В., апелянта, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх пред-ставника, адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позо-вом

ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2

ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 25 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

02 лютого 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про встановлен-ня факту родинних відносин. Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер рідний дядько позивачів ОСОБА_8 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 Мати позивачів ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, була рідною сестрою померлого ОСОБА_8 Інша сестра по-мерлого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті свого брата. Згідно доводів позивачів вони є спадкоєм-цями другої черги після смерті їх дядька ОСОБА_8 за правом представ-лення. Звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого дядька ОСОБА_8, вони отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки із наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин з померлим ОСОБА_8 Встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_11 позивачам необхідно для реалізації їхнього права на оформлення спадщини, що залишилася після смерті їх дядька. За таких обставин позивачі просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вони є рідни-ми племінниками ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( а. с. 2-4 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2017 року позов задоволений. Встановлений факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 є рідними племінниками ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Стягнуто з відповідача на користь кожного із позивачів по 640,00 гривень судового збору ( а. с. 106-111 ).

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_14 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилається на ухвалення рішення за неправильного застосування норм матері-ального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з'ясування обставин справи ( а. с. 113-119 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу сторін у справі, їхніх представників, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрун-тованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до виснов-ку, що апеляційна задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими до-казами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру актів ци-вільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відо-мостей другого з подружжя від 10 лютого 2016 року № 1 ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, 12 грудня 1956 року уклала шлюб з ОСОБА_16, після одруження змінила прізвище на «ОСОБА_32» ( а. с. 9 ). За час шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4 народи-лася донька ОСОБА_5, яка є позивачем в даній справі ( а. с. 7 ). 17 вересня 1968 року ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_18, після одруження змінила прізви-ще на «ОСОБА_4», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням ві-домостей другого з подружжя від 10 лютого 2016 року № 4 ( а. с. 10 ). За час шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син ОСОБА_4, який є позивачем в даній справі ( а. с. 8 ). ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, в копії долучене до матеріалів справи ( а. с. 6 ).

З викладеного вбачається, що позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_19 ( ОСОБА_5, ОСОБА_4 ) ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідно до архівної довідки № 07-322/7, виданої Державним архівом Вінницької області 01 лютого 2017 року, в книзі актових записів про шлюб гро-мадян м. Вінниці за 1930 рік є актовий запис за 24 червня 1930 року № 421 про одруження ОСОБА_19, 20 р., та ОСОБА_21, 24 р., першим шлюбом, прізвище подружжя після шлюбу «ОСОБА_33» ( а. с. 102 ).

Відповідно до архівної довідки № 07-1805/7, виданої Державним архівом Вінницької області 16 травня 2017 року, ОСОБА_34 ( *так в документі ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, її батьками в актовому записі про народження від 13 жовтня 1931 року №846 зазначені ОСОБА_19 ( *так в документі ) та ОСОБА_23 ( а. с. 85 ).

Згідно довідки № 56-537, виданої 29 січня 2002 року ОСОБА_5 місь-ким відділом реєстрації актів громадянського стану Управління юстиції Він-ницької області, та архівної довідки № 07-129/7, виданої 22 січня 2016 року Державним архівом Вінницької області, ОСОБА_24 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 року, її батьками згідно запису від 07 травня 1935 року № 260 у книзі реєс-трації актів про народження зазначені ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ( а. с. 15-16 ).

Відповідно до архівної довідки № 07-1756/7, виданої Державним архівом Вінницької області 16 травня 2017 року, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_8, його батьками в актовому записі про народження від 31 грудня 1938 року № 2606 зазначені ОСОБА_27 та ОСОБА_28 ( а. с. 87-88 ). Помер він ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачі звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини за законом, однак нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість вста-новлення родинних відносин між заявниками та померлим ( а. с. 58-59, 64 ).

Крім позивачів до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого звернувся відповідач ОСОБА_2 та, як зазначено в заяві про прийняття спадщини, сестра померлого ОСОБА_10, яка згодом відмовилася від спадщини ( а. с. 51, 56-57 ).

Згідно спадкової справи № 791/15 до майна померлого ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину не видавалися ( а. с. 50-64 ).

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що дівоче прізвище матері позивачів ОСОБА_24 та пріз-вище померлого ОСОБА_8 в актових записах та архівних документах записані по різному, по батькові у них спільне «ОСОБА_36, як і спільне ( в архівних довідках по актових записах про їх народження ) по батькові їх батька «ОСОБА_35». Розбіжність в написанні прізвищ в актових записах та архівних довідках по актових записах про народження ОСОБА_24 та ОСОБА_8 обумовлено неправильним перекладом прізвища «Наухатский» - прізвища батька ОСОБА_29 на українську мову. В записах про народження ОСОБА_24 та ОСОБА_8 по різному зазначено прізвище батька, відповідно «Ново-хацький/ОСОБА_8» та по батькові матері відповідно «ОСОБА_37, разом з тим співпадає ім'я матері «ОСОБА_26» - «ОСОБА_5», що з огляду на співзвуч-ність «по батькові» Микитівна/Миколаївна також обумовлено помилкою у ви-конанні актових записів за 1935 та 1938 роки ( а. с. 16, 87, 88 ). У записі про на-родження ОСОБА_22, так само як і в записі про наро-дження ОСОБА_24 (ОСОБА_20) ОСОБА_20 батьком зазначено ОСОБА_30 ( скорочено ОСОБА_38. ), у записах в імені та по батькові матері містяться відмінності відповідно ОСОБА_39» та «ОСОБА_40», що з огляду на співзвучність імен ОСОБА_41 в народному обіході в ті часи також обумовило різне написанням імені «ОСОБА_5» в актових записах про народження вказаних осіб за 1931 та 1935 роки ( а. с. 16, 86 ). Відтак з огляду на встановлені фактичні обставини, пока-зання свідків, суд знайшов доведеним факт родинних відносин між позивачами та ОСОБА_8 як між рідними племінниками та дядьком.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 зазначає, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки не є спадкоємцем четвертої черги спадкування, як те зазначив суд у своєму рішенні. На його думку, відпо-відачем є територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самовря-дування за місцем відкриття спадщини, тобто Вінницька міська рада. Суд пер-шої інстанції, на думку апелянта, належним чином не звернув увагу на показан-ня свідків позивачів, які надавали необ'єктивні пояснення, плуталися в показан-нях, не володіли в повному обсязі запитуваною інформацією. При цьому суд не взяв до уваги показання його свідків, які пояснювали, що про близьких родичів померлого їм взагалі не було відомо, хоча вони тривалий час знали померлого, спілкувалися, були сусідами. Апелянт не погоджується з висновками суду пер-шої інстанції щодо встановлення факту родинних відносин за архівними довід-ками, оскільки зазначені в них обставини можуть свідчити про інших громадян, які не мають жодного відношення до сім'ї ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстан-ції, викладених в оскаржуваному рішенні суду, яке є об'єктивним, обгрунтова-ним, справедливим.

Щодо неналежності участі ОСОБА_2 у цій справі в якості відповіда-ча, то така його позиція спростовується тими обставинами, що ним подана зая-ва в нотаріальну контору про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_31 та саме ним пред'явлений в суд позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 ( провадження у справі зупинене до вирішення цієї справи ). Крім цього мало місце звернення позивачів у суд в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_8, де ОСОБА_2 був залучений в якості зацікавленої особи. Саме останній, його представ-ник вимагали залишення заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без розгляду, по-силаючись на наявність між особами у справі спору про право. Ухвалою Він-ницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2017 року заява позива-чів у цій справі, подана в суд в порядку окремого провадження, була залишена без розгляду із роз'ясненням про їхнє право звернутися в суд з відповідним по-зовом, що й зроблено із зазначенням апелянта в якості відповідача. У ході вирі-шення справи судом першої інстанції ОСОБА_2, його представник не за-перечували правомірності участі у справі першого саме в якості відповідача.

Щодо недоведеності нотаріусу права на спадкування в якості племінників померлого, то ця обставина була предметом вирішення суду, рішення якого в даний час перевіряється на предмет законності й обгрунтованості.

Апеляційна скарга не містить таких мотивів, що дійсно були б достатніми для її задоволення. Фактично її доводи зводяться до переоцінки фактичних да-них, досліджуваних судом, та доказів, на підставі яких зроблені висновки і грунтується судове рішення.

З огляду на зазначене, судова колегія апеляційного суду приходить до вис-новку, що оскаржуване ОСОБА_2 судове рішення відповідає вимогам закону і підстави для його скасування відсутні.

Статтею 303 ЦПК України встановлені межі розгляду справи апеляційним судом, який перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстан-ції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої ін-станції.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: