Дата документу 09.08.2017
Справа № 334/2070/17
Провадження № 2/334/1946/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що йому на праві власності належить 13/50 частин жилого будинку АДРЕСА_1, у якому він зареєстрований та проживає.

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але з квітня 2014 року не проживає його онук - ОСОБА_2 - відповідач у справі.

Реєстрація і не проживання відповідача у вказаному жилому приміщенні перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, він несе додаткові витрати на утримання належного йому майна.

Оскільки відповідач тривалий час не проживає у будинку, у якому відсутні будь-які його речі та майно, позивач просить визнати ОСОБА_2. таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача у заяві до суду просив розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце с удового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін у справі, за наявними у справі доказами та матеріалами та відповідно до ст. 224-226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом установлено, що позивачу праві власності належить 13/50 частин жилого будинку АДРЕСА_1, у якому він зареєстрований та проживає.

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але з квітня 2014 року не проживає його онук - ОСОБА_2 - відповідач у справі.

Оскільки відповідач тривалий час не проживає у будинку, то у будинку відсутні будь-які речі та майно, належні відповідачу.

Вказані обставини підтверджуються заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Реєстрація і не проживання відповідача у вказаному жилому приміщенні перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, він несе додаткові витрати на утримання належного йому майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а отже, відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,169,212,213,224-226 ЦПК України, ст. ст. 317,319,321,391, 405 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.