Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/705/17 Головуючий у 1-й інст. Новицький Є. А.
Категорія 27 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2017 року,

встановила:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 16828 грн. 77 коп.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2017 року позовну заяву залишено без руху у звязку з невідповідністю її вимогам ст. 119 ЦПК України.

09 серпня 2017 року ухвалою цього суду позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу з тих підстав, що останнім не усунуто недоліки.

Не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що вимоги ухвали суду від 07.07.2017 були виконані банком вчасно, проте суд помилково визнав неподаною позовну заяву і повернув її.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» без руху, суд першої інстанції виходив з того, що банк не зазначив з якого часу відповідач порушує зобовязання та за який період утворилась заборгованість, а також не є зрозумілими підстави нарахування заборгованості та не наданий відповідний розрахунок щодо її нарахування.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною другою статті 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими сторонами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частина 3 статті 60 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

За змістом зазначеної норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, які вважав за потрібне надати суду, що підтверджують такі обставини, якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови в задоволенні позову, а не для повернення позовної заяви як неподаної.

Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовує свої вимоги відповідно до доданих до позовної заяви доказів, а тому висновок суду про те, що згадана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, є безпідставним.

У відповідності до вимог статті 130 ЦПК України питання щодо наявності доказів або підстави для звільнення від доказування, підлягають з'ясуванню судом у попередньому судовому засіданні. Дослідження та оцінка доказів здійснюється судом під час розгляду справи.

Недоведеність заявлених вимог, відсутність доказів не можуть бути підставами для залишення позовної заяви без руху та її повернення позивачу, а може бути лише підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови № 2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року роз'яснив, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання неподаною та повернення позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» з підстав передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Відтак, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви повинні бути повернені до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2017 року скасувати і матеріали позовної заяви направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: