АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И Л А:

18.08.2015 ПАТ «ОТП Банк» (далі - позивач або Банк) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати незаконними дії відповідача щодо зняття 27.06.2012 іпотечних заборон з нерухомого майна (нежилі приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 475,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1);

- визнати незаконними дії відповідача щодо нотаріального посвідчення договору міни, зареєстрованого в реєстрі за № 1212, укладеного між ТОВ «Альпо Холдинг» та ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД», за яким право власності на іпотечне нерухоме майно (нежилі приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 475,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1) набуло ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД» в обмін на прості векселі.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що 27.06.2012 відповідачем було знято іпотечні заборони з нерухомого майна (нежилі приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 479,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1), яке належало на праві власності ТОВ «Альпо Холдинг» та перебувало в іпотеці ПАТ «ОТП Банк» на підставі іпотечних договорів, укладених з ТОВ «Альпо Холдинг». Також, 27.06.2012 відповідачем було посвідчено договір міни, укладений між ТОВ «Альпо Холдинг» та ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД», за яким право власності на вказане іпотечне нерухоме майно набуло ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД» в обмін на прості векселя. При цьому, Банк не подавав відповідачу жодних документів, які б могли бути підставою для зняття іпотечних заборон з нерухомого майна. Однак, незважаючи на те, що Банк ніколи не звертався з проханням вилучити запис щодо предмета іпотеки з Державного реєстру іпотек та зняти заборону відчуження предмету іпотеки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідачем 27.06.2012 з невідомих підстав були зняті відповідні іпотечні заборони з предмету іпотеки, внаслідок чого ТОВ «Альпо Холдинг» в цей же день здійснило відчуження нерухомого майна на користь третьої особи на підставі договору міни, посвідченого також відповідачем. Таким чином, внаслідок незаконних дії відповідача відбулося вибуття з іпотеки Банку нерухомого майна, яким забезпечувались кредитні договори на суму 863 869,20 доларів США та 6 836 287,56 грн., що завдало Банку істотних збитків (Т.1, а.с. 1-5).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2015 відмовлено у відкритті провадження у справі з огляду на те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (Т.1, а.с. 7, 8).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2015 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2015, а питання відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т.1, а.с. 49, 50).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2015 позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з непідсудністю (Т.1, а.с. 54).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2016 відхилено апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк», а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2015 залишено без змін (Т.1, а.с. 99-101).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016 скасовано ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2015 та Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2016, а справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі (Т.1, а.с. 133, 134).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2016 відкрито провадження у даній справі (Т.1, а.с. 171, 172).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2016 позов задоволено.

Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо зняття 27.06.2012 іпотечних заборон з нерухомого майна (нежилі приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 479,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1).

Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо нотаріального посвідчення договору міни, зареєстрованого в реєстрі за № 1212, укладеного між ТОВ «Альпо Холдинг» та ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД», за яким право власності на іпотечне нерухоме майно (нежилі приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7479,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1) набуло ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД» в обмін на прості векселі.

Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (Т.1, а.с. 214-217).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2017 заяву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, залишено без задоволення (Т.2, а.с. 17, 18).

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд ухвалюючи у справі рішення залишив поза увагою наступне: 1) представник позивача не має процесуальних повноважень на ведення цієї справи, що автоматично унеможливлює задоволення судом заявлених позовних вимог; 2) між сторонами відсутній спір про право цивільне, оскільки дійсним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним; 3) даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а його належить розглядати за правилами КАС України, оскільки позивачем оскаржуються дії відповідача як державного реєстратора, тобто суб'єкта владних повноважень; 4) відповідач вчиняючи оскаржувані дії діяв у межах чинного законодавства, оскільки іпотекодавцем йому було надано всі необхідні документи та повідомлено, що нотаріус, який накладав іпотечну заборону відмовився її знімати; 5) позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки дія нотаріуса відбулася 27.06.2012, а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 18.08.2015, пропустивши трирічний строк позовної давності.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо зняття іпотечних заборон з нерухомого майна, яке перебувало в іпотеці банку та подальшого посвідчення договору міни цього майна, не відповідали вимогам закону, а відтак безумовно порушили право позивача, яке підлягає судовому захисту.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 27.06.2012 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4, було знято іпотечні заборони з нерухомого майна (нежилі приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 479,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1), яке належало на праві власності ТОВ «Альпо Холдинг» та перебувало в іпотеці ПАТ «ОТП Банк» на підставі наступних іпотечних договорів, укладених з ТОВ «Альпо Холдинг»:

- договору іпотеки № PM-SME001/123/2006 від 20.12.2006 року, посвідченого 20.12.2006 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 3795 (запис про заборону відчуження предмету іпотеки за реєстровим № 3796 від 20.12.2006), яким забезпечувалось виконання зобов'язання за кредитним договором від 20.12.2006, укладеним між ЗАТ «ОТБ Банк» та ТОВ «Альпо Холдинг»;

- договору іпотеки № PL-08-564/28-2 від 21.07.2008, посвідченого 21.07.2008 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 за реєстровим № 2110 (запис про заборону відчуження предмету іпотеки за реєстровим № 2111 від 18.07.2008), яким забезпечувалось виконання зобов'язання за кредитним договором від 18.07.2008, укладеним між ЗАТ «ОТБ Банк» та ТОВ «Альпо Холдинг» та кредитним договором від 20.12.2006, укладеним між ЗАТ «ОТБ Банк» та ТОВ «Альпо Холдинг».

Також, 27.06.2012 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 було посвідчено договір міни, укладений між ТОВ «Альпо Холдинг» та ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД», за яким право власності на вказане іпотечне нерухоме майно набуло ТOB «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД» в обмін на прості векселя.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного і договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з пп. 5.1 п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, в редакції, що діяла на час зняття заборони відчуження майна, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, припинення (розірвання, визнання, недійсним) договору застави (іпотеки).

Про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора (пп. 5.4 п. 5 глави 15 розділу II Порядку).

Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон, відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження, об'єктів нерухомого майна (пп. 6.2 п. 6 глави 15 розділу II Порядку).

Однак, 27.06.2012 за реєстровими № № 1210, 1211 саме приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 було знято заборони відчуження нежилих приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 479,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, накладені 20.06.2006 та 21.07.2008 приватними нотаріусами КМНО ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у зв'язку з посвідченням цими приватними нотаріусами вищевказаних договорів іпотеки.

Того ж дня приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 вилучено відповідні записи про обтяження (заборона та іпотека) вказаного нерухомого майна з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягами № 36696684 та № 36696950.

При вчиненні нотаріальних дій та для вилучення цих записів приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_4, серед іншого, було надано заяву ТОВ «Альпо Холдинг» (іпотекодавець) про зняття заборони відчуження вказаного нерухомого майна, рішення Господарського суду м. Києва від 30.05.2012 про припинення дії договору іпотеки, посвідченого 20.12.2006 за реєстровим № 3795 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 та 21.07.2008 за реєстровим № 2110 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7, зняття заборони відчуження нежилих приміщення III поверху в літ. «А», загальною площею 617,40 кв.м., що складає 8/100 частин від майнового комплексу, загальною площею 7 479,50 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, а також вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Слід наголосити, що документи, які б підтверджували, що приватні нотаріуси КМНО ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час зняття заборони не мали можливості зняти таку заборону, приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_4 не надавалися, що не узгоджується з вимогами пп. 5.1 п. 5 глави 15 розділу II Порядку. У заяві ТОВ «Альпо Холдинг» було зазначено, що приватні нотаріуси КМНО ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися виконувати вказане рішення Господарського суду м. Києва від 30.05.2012. Тобто, відповідач не пересвідчився в тому чи дійсно іпотекодавець звертався до нотаріусів, які накладали заборону та чи дійсно вони відмовилися її знімати.

Крім цього, у матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення до ЗАТ «ОТБ Банк» повідомлення про вилучення таких записів, що не відповідає вимогам пп. 5.4 п. 5 глави 15 розділу II Порядку.

Означені вище порушення вимог чинного законодавства приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 були також виявлені Міністерством юстиції України під час перевірки скарги ПАТ «ОТП Банк» про що було викладено в листі-відповіді від 13.07.2015 № 16938-0-33-15/13 (Т.1, а.с. 33-36).

Більш того, порушення відповідачем вимог чинного законодавства при знятті заборони з іпотечного майна та подальшого посвідчення договорів міни, були встановленні рішенням Господарського суду м. Києва від 07.10.2015 у справі № 910/24870/13 за позовом Закритого не диверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «ОТП Солюшн» ТОВ «ОТП Капітал» до ТОВ «Альпо Холдинг», ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД», ТОВ «Галактик ІнвестГруп», ТОВ «Метіда-Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: приватним нотаріус КМНО ОСОБА_4, приватним нотаріус КМНО ОСОБА_9 про визнання недійсними договорів міни та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «Альпо Холдинг», ТОВ «Торговий дім «Украгроінвест ЛТД», ТОВ «Галактик Інвест Груп», ТОВ «Метіда-Капітал» про визнання недійсними договорів міни.

Вказане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2016.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про незаконність дій відповідача щодо зняття іпотечних заборон з нерухомого майна та, як наслідок, неправомірного подальшого посвідчення договорів міни, оскільки відповідачу було достовірно відомо, що нерухоме майно перебувало в іпотеці у позивача, він не накладав заборону на таке майно і були відсутні належні дані щодо відмов нотаріусів, які накладали заборону, на її зняття, а також позивач у встановленому законом порядку не надавав згоди на зняття заборони з нерухомого майна, яке перебувало у нього в іпотеці.

Отже, вчиненням таких дій, були безумовно порушені права позивача, як іпотекодержателя, який вимушений був звернутись до суду за їх захистом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд погодився з обраним позивачем способом захисту порушеного права і захистив його, що відповідає вимогам чинного законодавства України та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, яка наголошує на доступі до правосуддя і ефективній реалізації права на судовий захист.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо неможливості розгляду справи за відсутності порушеного цивільного права і обрання позивачем невірного способу його захисту, є необґрунтованими.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність у представника банку повноважень на ведення цієї справи, оскільки матеріали справи містять належним чином оформлену довіреність на представлення інтересів банку, що узгоджується з вимогами процесуального закону.

Не можуть бути прийнятими до уваги й твердження відповідача про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачем оскаржуються дії нотаріуса, тобто порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, що відноситься до юрисдикції загальних судів. Посилання апелянта на те, що позивач оскаржує дії нотаріуса як державного реєстратора є хибними, оскільки на час вчинення нотаріальної дії (зняття заборони з іпотечного майна) нотаріуси не мали статусу державного реєстратора, як спеціального суб'єкта, на якого покладені функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Такого статусу нотаріуси набули з 01.01.2013 у зв'язку з набранням чинності змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а до набуття такого спеціального статусу вони були лише користувачами відповідного реєстру.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що відповідач вчиняючи оскаржувані дії діяв у межах чинного законодавства, оскільки іпотекодавцем йому було надано всі необхідні документи та повідомлено, що нотаріус, який накладав іпотечну заборону відмовився її знімати. Вказаним твердженням відповідача надана належна правова оцінка, як судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, так і в зазначеному вище судовому рішенні суду господарської юрисдикції, яким встановлено незаконність дій відповідача щодо зняття іпотечних заборон з нерухомого майна, у зв'язку з тим, що відповідачу було достовірно відомо, що нерухоме майно перебувало в іпотеці у позивача, він не накладав заборону на таке майно, а також позивач у встановленому законом порядку не надавав згоди на зняття заборони з нерухомого майна, яке перебувало у нього в іпотеці.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, то вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і вимогах цивільного законодавства.

Так, оскаржувана нотаріальна дія відбулася 27.06.2012 без відома і за відсутності іпотекодержателя (ПАТ «ОТП Банк»).

За загальним правилом, яке поширюється на дані правовідносини, строк позовної давності становить три роки і обчислюється з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст. 256, 257, 261 ч. 1).

Сукупність фактичних обставин справи та наявних у справі матеріалів свідчить про те, що про зняття заборони на відчуження іпотечного майна банку стало відомо з ухвали Господарського суду м. Києва від 31.03.2014, якою Банк було залучено до участі у справі № 910/24870/13 в якості третьої особи, після чого Банком було пред'явлено самостійні вимоги про визнання недійсними договорів міни (Т.1, а.с. 169, 170). Інших даних про те, що Банк раніше довідався або міг довідатися про порушення свого права, матеріали справи не містять.

Даний позов було пред'явлено банком 18.08.2015 (Т.1, а.с. 1), тобто в межах визначеного законом строку звернення до суду, а відтак заява про пропуск строку позовної давності є необґрунтованою і порушене право підлягає судовому захисту.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дій незаконними - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В.Крижанівська