Дата документу 11.09.2017 Справа № 554/4696/17
Провадження №2-о/554/156/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.

при секретарі - Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства (родинних відносин); заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та з уточненою заявою, в якій просила встановити факт визнання батьківська ОСОБА_2, 1890 року народження, уродженця м.Бєлгорая (Польща), померлого (розстріляного) ІНФОРМАЦІЯ_1 року, реабілітованого (посмертно) 18.10.1958 року, відносно його доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та внести відповідні зміни в свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 16 вересня 2015 року та актові відомості Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області щодо батька ОСОБА_1 Заявник свої вимоги мотивує тим, що народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_2 року підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області; відомості стосовно батьків в ньому - відсутні. Згідно архівної довідки стосовно ОСОБА_2 Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 25.01.2014 року №24/3/ІІІ-1/12, в архівній кримінальній справі, що зберігається в Управлінні СБ України в Полтавській області, ОСОБА_2, 1890 року народження, уродженець м.Бєлгорая (Польща), поляк, позапартійний, громадянин СРСР. За матеріалами справи встановлено, що до арешту ОСОБА_2 проживав у м.Полтаві, де працював пічником. На момент арешту мав такий склад сім'ї: дружина ОСОБА_3, 28 років, донька ОСОБА_1 7 місяців. Таким чином, даною архівною довідкою підтверджується факт того, що заявник є донькою ОСОБА_2 Зі слів та спогадів померлої матері заявника, батьки познайомилися у м.Полтаві, одружилися та від цих стосунків народилася заявник. Документи, які б підтверджували реєстрацію їх шлюбу, не збереглися., адже був складний і непростий час політичних репресій. А саме: 21.09.1938 року рішенням Особливої трійки УНКВС по Полтавській області ОСОБА_2 засуджений до розстрілу з конфіскацією майна за скоєння злочину, передбаченого ст.ст.54-6,54-9 та 54-11 КК УРСР (шпигунство, антирадянська агітація). Вирок приведено до виконання ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішенням Воєнного трибуналу Київського військового округу від 17.10.1958 року справу стосовно ОСОБА_2 було припинено за відсутності складу злочину; 18.10.1958 року ОСОБА_2 реабілітовано посмертно. Встановлення факту батьківства з померлим ОСОБА_2 необхідно заявнику для оформлення пільг та виплати компенсацій відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

В судове засідання заявник та її представник не з'явилися, надали заяву, в якій просять справу розглянути у їх відсутність, вимоги підтримують.

В судове засідання заінтересована особа не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, в направленій суду заяві просить справу розглядати у відсутність свого представника, рішення прийняти на розсуд суду, заперечень проти вимог не надіслано.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, її представника та заінтересованої особи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 235 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, належить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, в якому в графах батьки містяться прочерки, що підтверджується ксерокопією зазначеного свідоцтва (а.с.6).

Згідно заяви ОСОБА_1, заявник є донькою ОСОБА_2, її батьки познайомилися у м.Полтаві, одружилися та від цих стосунків народилася заявник. ОСОБА_2 проживав у м.Полтаві, де працював пічником. мав такий склад сім'ї: дружина ОСОБА_3, 28 років, донька ОСОБА_1 7 місяців. Документи, які б підтверджували реєстрацію шлюбу батьків, не збереглися., адже був складний і непростий час політичних репресій.

Згідно ксерокопії архівної довідки стосовно ОСОБА_2 Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 25.01.2014 року №24/3/ІІІ-1/12, в архівній кримінальній справі, що зберігається в Управлінні СБ України в Полтавській області, ОСОБА_2, 1890 року народження, уродженець м.Бєлгорая (Польща), поляк, позапартійний, громадянин СРСР. 21.09.1938 року рішенням Особливої трійки УНКВС по Полтавській області ОСОБА_2 засуджений до розстрілу з конфіскацією майна за скоєння злочину, передбаченого ст.ст.54-6,54-9 та 54-11 КК УРСР (шпигунство, антирадянська агітація). Вирок приведено до виконання ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішенням Воєнного трибуналу Київського військового округу від 17.10.1958 року справу стосовно ОСОБА_2 було припинено за відсутності складу злочину; 18.10.1958 року ОСОБА_2 реабілітовано посмертно (а.с.8).

Виходячи з роз'яснень, що містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», заяви про встановлення батьківства можуть бути прийняті до судового розгляду, якщо в органах РАГС проведено реєстрацію народження дитини. Питання про походження дитини від осіб, які не перебувають між собою в шлюбі й не подали в органи РАГС спільної заяви про їх реєстрацію як батьків, може вирішуватися судом за заявою про встановлення батьківства (факту батьківства, факту визнання батьківства), поданою одним із батьків або опікуном (піклувальником), іншою особою, на утриманні якої перебуває дитина, а також самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно зі ст.53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до ст.7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29 грудня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР» судове встановлення батьківства могло мати місце лише відносно дітей, що народилися після 1 жовтня 1968 року.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При встановленні факту батьківства суд приймає до уваги такі обставини (умови): спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю заявника та ОСОБА_2 до народження заявника та після її народження; спільне виховання і утримання ними заявника; докази, що підтверджують визнання ОСОБА_2 батьківства щодо ОСОБА_1

При перевірці наданих заявником доказів судом встановлений факт визнання ОСОБА_2, 1890 року народження, уродженцем м.Бєлгорая (Польща), померлим (розстріляного) ІНФОРМАЦІЯ_1 року, при житті свого батьківства щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Полтави, адже він, згідно матеріалів заяви, проживав разом з матір`ю заявника і до дня народження заявника, і після нього аж до дня своєї смерті, вважав її своєю дочкою.

Наявність вказаних вище обставин дає право суду вважати, що ОСОБА_2, 1890 року народження, уродженець м.Бєлгорая (Польща), померлий (розстріляного) ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Полтави.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо Законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, оскільки заявником подано беззаперечні докази та заінтересована особа не заперечує проти них і встановлення такого факту має для заявника важливе значення.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в п.45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів».

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому ці вимоги заяви підлягають задоволенню.

Вимоги заявника про внесення змін в свідоцтво про народження та актові відомості Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області щодо батька ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не базуються на законі.

На підставі викладеного та керуючись ст.10,15,60,212-215,256-259 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства (родинних відносин); заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2, 1890 року народження, уродженець м.Бєлгорая (Польща), який помер (розстріляний) ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Полтави.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова