Провадження № 2-др/750/2/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2017 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова
у складі судді Логвіної Т.В.,
при секретарі Примак Т.В.,
за участю представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного підприємства «Веттор», Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про відшкодування шкоди,
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.11.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного підприємства «Веттор», Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про відшкодування шкоди було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.11.2016 року повернуто апелянту.

28.12.2016 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти ухвалення додаткового рішення.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін, повідомлених про розгляд заяви, не є обовязковою.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як встановлено судом, під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_3 надано квитанцію про сплату витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. його представнику ОСОБА_1 відповідно до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 09.11.2015 року, але ухваливши 15.11.2016 року рішення про відмову у задоволенні позову, судом не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, з приводу яких були подані докази, що у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000 грн. 00 коп. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом десяти днів в порядку ст. 294 ЦПК України.

С у д д я :