АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/7659/17 Головуючий у 1-й інстанції - Колдіна О.О.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8223/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, про визнання відмови незаконною, визнання меж земельної ділянки погодженими та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2017 року заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м.Києві про визнання відмови незаконною, визнання меж земельної ділянки погодженими та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем - задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 під кодом НОМЕР_3, яка складається з двох земельних ділянок за обліковими номерами: 1) НОМЕР_1, 2)НОМЕР_2.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив.

Представник третьої особи послався на розсуд суду.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, про визнання відмови незаконною, визнання меж земельної ділянки погодженими та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем.

ОСОБА_4 надала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 під кодом НОМЕР_3, яка складається з двох земельних ділянок за обліковими номерами: 1) НОМЕР_1, 2)НОМЕР_2, та шляхом призупинення дії проекту рішення та рішення Київської міської ради VIII скликання «Про надання дозволу на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» (справа -клопотання К-24203) на земельну ділянку під обліковим кодом НОМЕР_3.

Посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих №230 від 12.02.1997 року було відведено земельну ділянку Київській цементно-помольній установці, площею біля 1,0 га по АДРЕСА_1 під будівництво 18 двоквартирних житлових будинків, з яких було побудовано лише 10 і тому під кожний житловий будинок було надано по 10 соток землі. У квартирі №1 проживали батьки чоловіка позивачки, у квартирі №2 - батьки відповідачів. В процесі оформлення безоплатної приватизації землі ОСОБА_6 було відмовлено в оформленні більшої земельної площі, в зв'язку з чим позивач звернулася із заявою про безоплатну передачу їй земельної ділянки площею 0.1 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1. 23.06.2011 року з метою виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, ОСОБА_4 03.02.2015 року уклала договір про надання послуг з виготовлення проекту землеустрою з ТОВ «Інгер-град». Після виготовлення проекту землеустрою його було погоджено та надано для узгодження сусіднім землекористувачам - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 На даний час позивач позбавлена можливості безоплатно приватизувати земельну ділянку у зв'язку з постійними відмовами відповідачів від узгодження її меж, а тому вжиття заходів забезпечення у даній справі є необхідним.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати незаконною відмову відповідачів від погодження меж земельної ділянки, визнати межі земельної ділянки погодженими та визнання право на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем.

По суті спір не розглянутий.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер. У разі відмови в позові, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідного судового рішення.

Враховуючи суть позовних вимог, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що накладення арешту на спірну земельну ділянку відповідає суті заявлених позовних вимог, зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду і унеможливить порушення прав позивача до вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачка повторно звернулася з позовом до суду за тим самим спором між тими самими сторонами, про той самий предмет, а ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року у іншій справі їй вже було відмовлено у забезпеченні раніше поданого позову, колегія суддів не приймає до уваги.

Тобто, наявний спір щодо земельної ділянки, який на сьогодні судом не вирішено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для забезпечення позову.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: