Справа №589/1718/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 22-ц/788/1340/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року

в цивільній справі за скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року у задоволенні скарги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») відмовлено.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» не погодилося з цією ухвалою, оскаржило її в апеляційному порядку та, посилаючись на порушення вимог матеріального і процесуального права, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги скарги.

Вказує, що державним виконавцем не дотримано вимог закону щодо місця проведення виконавчих дій, оскільки на території Подільського району м. Києва відсутнє майно боржника, у зв'язку з чим безпідставно було відкрито виконавче провадження. Крім того, зазначає, що після повного виконання судового рішення постанови про зняття арешту на майно і закінчення виконавчого провадження були прийняті державним виконавцем лише 19 та 20 січня 2017 року, відповідно, тобто, через деякий проміжок часу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що стягувачем ОСОБА_4 було подано для виконання виконавчий лист Шосткинського міськрайонного суду Сумської області № 589/1718/15-ц від 28.09.2016 року про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 16989,88 грн., який надійшов до виконання у Подільський районний відділ державної виконавчої служби, оскільки у виконавчому документі була вказана адреса боржника, яка територіально відноситься до території Подільського району, а саме: м. Київ, вул. Л.Українки, 26.

Отже, виконавчий лист за підвідомчістю був переданий на виконання у Подільський районний відділ державної виконавчої служби і 15.12.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 53130184, з приводу чого була ухвалена відповідна постанова (а.с. 37).

26.12.2016 року на підставі отриманих з Державної фіскальної служби України відомостей про рахунки боржника в установах банків державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 38).

06.01.2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження, в якій повідомило про виконання у повному обсязі судового рішення та сплату виконавчого збору (а.с. 40).

Постановою державного виконавця від 19.01.2017 року було знято арешт з коштів боржника, а постановою від 20.01.2017 року закінчено виконавче провадження (а.с. 41-44).

Обґрунтовуючи вимоги скарги, ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначало, що його юридичною адресою з моменту державної реєстрації у 2003 році, що також підтверджується і відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є бульвар Лесі Українки, буд. 26 у Печерському районі м. Києва (а.с. 5-15), а відтак, законних підстав для відкриття виконавчого провадження Подільський районний відділ державної виконавчої служби не мав.

Крім того, скаржником зазначалося, що державним виконавцем із значним запізненням знято арешт та закінчено виконавче провадження після отримання інформації про фактичне виконання судового рішення та сплату виконавчого збору.

Відмовляючи у задоволенні скарги ТДВ СК «Альфа-Гарант», суд першої інстанції виходив з відсутності обов'язку у державного виконавця перевіряти достовірність відомостей про боржника, зокрема адресу його місцезнаходження, яка вказана у виконавчому документі. Суд дійшов висновку про те, що права скаржника не порушені, рішення суду виконано в повному обсязі, арешт з коштів боржника знято, а виконавче провадження закінчено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 03.11.2016 року, яка була чинна на момент відкриття виконавчого провадження 15.12.2016 року) у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) боржника, його місцезнаходження.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 03.11.2016 року) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, дії державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду здійснюються у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

У виконавчому листі, виданому Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 28.09.2016 року, місцезнаходження боржника, тобто його юридична адреса, зазначена як м. Київ, вул. Лесі Українки, 26 (а.с. 35), що підтверджує правильність прийнятого державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві рішення про відкриття провадження та висновку місцевого суду про те, що виконавчий лист пред'явлено до виконання до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві за належним місцем та підвідомчістю виконання судового рішення.

Таким чином, питання про відкриття виконавчого провадження в частині дотримання вимог щодо територіальної підвідомчості виконавчого провадження № 53130184 Подільському районному відділу державної виконавчої служби вирішене державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на 15.12.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 03.11.2016 року) передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Як зазначено у п. 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5), виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого, зокрема у разі, якщо місце знаходження боржника, його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

У цьому випадку передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження (п. 7 розділу V Інструкції).

З викладеного вбачається, що законом дійсно передбачений обов'язок державного виконавця передавати виконавче провадження у випадку виявлення місцезнаходження боржника чи його майна на території, яка підвідомча іншому органу виконавчої служби, проте, питання виконання такого обов'язку чи його невиконання (бездіяльності) державним виконавцем, з огляду на заявлені вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, не є предметом оскарження у даній справі.

Крім того, як вірно зазначив місцевий суд, судове рішення вже виконано, арешт з коштів боржника знято, а виконавче провадження закінчено.

Доводи заявника апеляційної скарги, крім того, що не містять обставин порушення прав боржника у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження саме Подільським відділом виконавчої служби, також не містять і обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, доводи з приводу невчасного зняття арешту та закінчення виконавчого провадження, з огляду на те, що питання про оскарження відповідних постанов у даній справі заявником не порушується, як і не оскаржується бездіяльність державного виконавця з цього приводу, тому вони на увагу не заслуговують.

Оскільки оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідно до закону і в межах повноважень державного виконавця, тому права та інтереси заявника не порушені, а відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч. 2 п. 1; 312 ч. 1 п. 1; 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» відхилити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -