Справа № 567/389/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Стаднікова А.Г.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно звернулася ОСОБА_2

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який був її чоловіком. Зазначає, що з 25.12.1981 року вони стали проживати в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Острозькою державною нотаріальною конторою 29.10.1983 року за № 1913, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Оригінал вказаного свідоцтва знаходиться у відповідачів, так як його було видано в одному примірнику, надати їй який для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 вони категорично відмовляються, у зв'язку з чим нею було зроблено оголошення з приводу втрати оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу в місцевій газеті, однак в наступному номері цієї ж газети відповідачами було зроблено оголошення про те, що оригінал зазначеного правовстановлюючого документу знаходиться у них.

У зв'язку з цим 16.03.2016 року нею було отримано дублікат зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом

Зазначає, що з в реєстрації дублікату зазначеного свідоцтва про право на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий Рівненським обласним державним нотаріальним архівом 16.03.2016 року за № 4-21 не зареєстрований у встановленому законом порядку. Тому просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, право приватної власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав на підставі обставин викладених в ньому, просив позовні вимоги задовольнити.

Вказав, що оскільки для ОСОБА_5 належала 1/4 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, тому з врахуванням вищевикладеного вона входить до складу спадщини, що відкрилася після його смерті та переходить до позивача, як спадкоємця за законом після його смерті, водночас реалізувати своє право на спадщину після смерті ОСОБА_5 в позасудовому порядку вона не може, так як ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та з даного моменту припинилася його цивільна правоздатність, а тому належним чином зареєструвати правовстановлюючий документ - дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом виданий 16.03.2016 року Рівненським обласним державним нотаріальним архівом та зареєстрований в реєстрі за № 4-21 є об'єктивно неможливим.

Відповідачем - ОСОБА_3 на адресу суду з Республіки Казахстан було направлено заяву, у якій вона вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі.

Відповідачем - ОСОБА_4 на адресу суду з Республіки Казахстан було направлено заяву, у якій вона вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 встановлено, що 19.04.1980 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище "ОСОБА_2". (а.с.7)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.8)

Згідно довідки виданої Острозькою РДНК Рівненської області № 222/01-16 від 24.03.2016 року, після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 711/2008. Від ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини за законом. Від ОСОБА_3 подано заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 Заповітів від імені спадкодавця не посвідчувалось. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій ДНК відсутні. (а.с.9)

Згідно із постановою державного нотаріуса Острозької РДНК №223/02-31 від 24.03.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ? частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. (а.с.10)

Згідно повідомлення КП «РОБТІ» № 150 від 24.02.2016 року, право власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 зареєстровано: 1/2 частка за ОСОБА_3, 1/4 частка за ОСОБА_5 та 1/4 частка за ОСОБА_4 (а.с.11)

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Острозькою державною нотаріальною конторою 29.10.1983 року за № 1913, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, про що свідчать повідомлення КП «РОБТІ» № 150 від 24.02.2016 року та дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом. 9. (а.с.12)

Рішенням Острозької міської ради народних депутатів Рівненської області № 131 від 13.02.1992 року «Про зміну назв АДРЕСА_1. (а.с.14)

Згідно технічного паспорта від 11.01.2016 року та повідомлення ПП ОСОБА_8 № 18 від 09.02.2016 року, садибний житловий будинок (А-1) складається з: коридору - 1-1-1, кухні - 1-1-2, житлової- 1-1-3, житлової- 1-1-4, житлової- 1-1-5, житлової - 1-1-6, загальною площею 57,6 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м., вартістю 47 867 грн., до господарсько-побутових будівель та споруд належать, прибудова - а - вартістю 5 352 грн., ганок - а-1 - вартістю 593 грн., сарай - Б - вартістю 18 578 грн., сарай - б - вартістю 2 287 грн., огорожа - №1 - вартістю 7 993 грн., всього загальною вартістю 82 670 грн., які розташовані в АДРЕСА_1. (а.с.15,16-19)

ОСОБА_2 було зроблено оголошення з приводу втрати оригіналу правовстановлюючого документу в місцевій газеті, однак в наступному номері цієї ж газети відповідачами було зроблено оголошення про те, що оригінал зазначеного правовстановлюючого документу знаходиться у них. (а.с.20-25)

Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки для ОСОБА_5 належала 1/4 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, а тому з врахуванням вищевикладеного вона входить до складу спадщини, що відкрилася після його смерті та переходить до ОСОБА_2, як спадкоємця за законом після його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Так як ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та з даного моменту припинилася його цивільна правоздатність, а тому належним чином зареєструвати правовстановлюючий документ - дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом виданий 16.03.2016 року Рівненським обласним державним нотаріальним архівом та зареєстрований в реєстрі за № 4-21 є об'єктивно неможливим.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, та враховуючи, що згідно норм ст.1258, 1261 ЦК України позивач прийняла спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тому за нею слід визнати право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 25 п. 4, 328, 346 ч.1 п. 11, 1216, 1217, 1218, ч.2 ст.1223, 1233, 1258, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.