РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/6/17

Провадження № 2/700/81/17

04 січня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області, про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Федюківської сільської ради Лисянського району про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 31 грудня 1995 року померла її баба ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Вона є єдиним спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлою до її смерті.

Як спадкоємець за заповітом, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та у видачі свідоцтва на право власності на земельну частку (пай) їй було відмовлено, оскільки було виявлено відсутність оригіналу сертифікату, оскільки він знаходиться на зберіганні у відділі Держгеокадастру. Крім того, у сертифікаті допущено помилку, оскільки зазначено імя власника-Лопатюк ОСОБА_3, тоді як справжнє імя власника було «Дарія».

Тому вона вимушена звернутися до суду та просить встановити факт належності правовстановлюючого документу сертифікату серії ЧР №0322158 ОСОБА_4, яка померла 31.12.1995 року, та враховуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину, визнати за нею право власності на майно, яке залишилась після смерті ОСОБА_4.

В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

31.12.1995 року померла баба позивача - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлою до її смерті, що підтверджується довідкою Федюківської сільської ради Лимянського району №202 від 24.11.2016 року.

Позивач як спадкоємець за законом звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва на право власності на земельну частку (пай) позивачу було відмовлено, оскільки було виявлено відсутність оригіналу сертифікату, в звязку з тим, що він знаходиться на зберіганні у відділі Держгеокадастру. Крім того, у сертифікаті допущено помилку, а саме зазначено імя власника - ОСОБА_5, тоді як справжнє імя власника було «Дарія».

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧР №0322158 ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) розміром 3.90 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до актового запису про смерть №2 від 03.01.1996 року померла ОСОБА_4.

З огляду на вищевикладене необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату серії ЧР №0322158 виданого на імя ОСОБА_5 ОСОБА_4, яка померла 31.12.1995 року.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на те, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 31.12.1995 року .

Керуючись ст. 392,1268, 1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області, про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0322158 виданого на імя ОСОБА_5 ОСОБА_4, яка померла 31.12.1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3.90 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0322158 виданого на імя ОСОБА_5, який належав ОСОБА_4, яка померла 31.12.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -