Номер провадження: 22-ц/785/7031/17
Номер справи місцевого суду: 523/9800/17
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року,-

встановила:

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та одночасно з позовною заявою надала до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заяву про забезпечення позову - повернуто заявникові.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню ,питання про забезпечення позову передати на новий розгляд з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та повертаючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову , суд першої інстанції посилався на те,що не зазначено в заяві причини та не надано належних доказів того, що відчуження майна ,може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому та не надані докази належності спірного будинку відповідачу.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Згідно положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч.1, 6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З виділених матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та одночасно з позовною заявою надала до суду заяву про забезпечення позову .

Таким чином, між сторонами виник спір майнового характеру з приводу поділу майна подружжя,предметом якого є земельна ділянка площею 0,0472 га.,призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку ,господарських будівель та споруд та житловий будинок ,що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки "Тайота", д/н НОМЕР_1 2008 року випуску.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеса від 12.07.2017 року провадження у справі було відкрито (а.с.17).

Суд першої інстанції всупереч до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянув лише 18.07.2017 року , постановивши відповідну ухвалу (а.с.20).

Повертаючи заяву про забезпечення позову ,суд першої інстанції не запропонував заявнику надати додаткові документи та інші докази ,які на думку суду підтверджують необхідність забезпечення позову.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування забезпечення позову позивач посилалася на положення ст.151,152 ЦПК України та роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» .

Заявником ОСОБА_2 до позовної заяви була надана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 900955173 від 20.06.2017 року , відповідно до якої міститься запис про належність відповідачу ОСОБА_3 земельної ділянки ,площею 0,0472 га. та житлового будинку ,які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Посилання суду на те,що заявником в заяві про забезпечення позову, не зазначено причини та не надано належних доказів того, що відчуження майна ,може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому та не надані докази належності спірного будинку відповідачу не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином , у суду першої інстанції з врахуванням вищенаведеного не було правових підстав повертати заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 .

Колегія суддів ,погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилкового зазначення судом першої інстанції того, що ухвала суду про повернення заяви про забезпечення позову не оскаржується ,оскільки таке судження суперечить положенням п.3 ч.1 ст.293 ЦПК України.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, оскільки допущені судом першої інстанції процесуальні порушення ,відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та передачі питання про забезпечення позову на новий розгляд.

За таких підстав, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, апеляційна ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню ,питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.303,п.3 ч.1 ст. 312,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року скасувати.

Питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 передати до Суворовського районного суду м.Одеси на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова