Номер провадження: 22-ц/785/1103/17
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни та представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_5, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни, третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання вчинити певні дії,-

встановила:

ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_5, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального кругу Гашової В.В., третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання вчинити певні дії.

В процесі слухання справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати недійсним з моменту його вчинення іпотечний договір від 14.11.2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Український промисловий банк» в особі заступника керуючого Одеської філії ТОВ «Укпромбанк» Шелестюка М.В., по кредитному договору № 490/ФКВІП-07 від 13.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В.; зобов'язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашову В.В. зняти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1, накладену у зв'язку із посвідченням іпотечного договору реєстровий № 16912 від 14.11.2007 року; зобов'язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашову В.В. провести державну реєстрацію припинення заборони відчуження нерухомого майна, зареєстрованого нею у зв'язку із посвідченням іпотечного договору реєстровий № 16912 від 14.11.2007 року, на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашову В.В. провести державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою, зареєстрованого нею у зв'язку із посвідченням іпотечного договору реєстровий № 16912 від 14.11.2007 року, на квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 2-6, 44-45).

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 перед ТОВ «Український промисловий банк» за кредитним договором від 13.11.2007 року на суму 220 000 доларів США, між ТОВ «Український промисловий банк» і ОСОБА_5 14.11.2007 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, що належить їй та ОСОБА_5 на праві власності. Зазначає, що договір іпотеки укладено без попередньої згоди Органу опіки і піклування, чим порушені житлові права малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 - задоволено. Визнано недійсним з моменту його вчинення іпотечний договір від 14.11.2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Український промисловий банк» в особі заступника керуючого Одеської філії ТОВ «Укпромбанк» Шелестюка М.В., по кредитному договору № 490/ФКВІП-07 від 13.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. Зобов'язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашову В.В. зняти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1, накладену у зв'язку із посвідченням іпотечного договору реєстровий № 16912 від 14.11.2007 року. Зобов'язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашову В.В. провести державну реєстрацію припинення заборони відчуження нерухомого майна, зареєстрованого нею у зв'язку із посвідченням іпотечного договору реєстровий № 16912 від 14.11.2007 року, на квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашову В.В. провести державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою, зареєстрованого нею у зв'язку із посвідченням іпотечного договору реєстровий № 16912 від 14.11.2007 року, на квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 100-103).

В апеляційній скарзі представник приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової В.В. просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 1 а. с. 114-122).

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 1 а. с. 137-138).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року апеляційні скарги представника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової В.В. та ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року змінено. Визнано недійсним з моменту його вчинення іпотечний договір від 14.11.2007 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ТОВ «Українській промисловий банк» в особі заступника керуючого Одеської філії ТОВ «Укпромбанк» Шелестюка М.В., по кредитному договору № 490/ФКВІП-07 від 13.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашевою В.В. В решті рішення суду залишено без змін (т. 1 а. с. 296-299).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а. с. 37-40).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ПрАТ «Українська страхова транспортна компанія» підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, 21 червня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 придбали в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 2002 року чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 490/ФКВІП, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредит к розмірі 220 000 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 12.11.2022 року зі сплатою 12,30 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

На забезпечення цього договору того ж дня між Банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального Гашовою В.В., зареєстрований за реєстровим № 16912, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Укладаючи договір іпотеки, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - батьки неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, надали заяву про відсутність права користування спірним будинком у неповнолітніх.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що правочин щодо передачі майна в іпотеку прирівнюється до угоди про відчуження, де на відміну від відчуження (право власності при купівлі-продажу переходить з посвідченням правочину (ст. 656 ЦК України) іпотекодержатель набуває право звернути стягнення (воно повинно бути таким, на яке можна звернути стягнення). При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового.

Проте погодитись з таким висновком суду повністю не можна.

Згідно зі статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга, третя статті 215 ЦК України).

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

Відповідно до частин другої та третьої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

Згідно зі статтею 177 СК України та статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

За змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним.

За таких обставин вчинення батьками малолітньої дитини певного правочину без попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону. Проте сам по собі цей факт не є безумовним підтвердженням наявності підстав для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої пред'явлено позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували права членів сім'ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

При вирішенні справ за позовом в інтересах дітей про визнання недійсними договорів іпотеки необхідно в кожному конкретному випадку:

1) перевіряти в дитини наявність права користування житловим приміщенням на момент укладення оспорюваного договору, а також місце її фактичного постійного проживання;

2) враховувати добросовісність поведінки іпотекодавців щодо надання документів про права дітей на житло, яке є предметом іпотеки, при укладенні оспорюваного договору;

3) з'ясовувати, чи існує фактичне порушення законних прав дитини внаслідок укладення договору іпотеки.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Отже, якщо власник майна є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи і укладає правочини, які впливають на права дитини, він повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій.

Під час укладення договору іпотеки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надали приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Гашовій М.В. довідку, видану Дільницею № 3 КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 04.10.2007 року про склад сім'ї та прописки, з якої вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає та прописана одна особа ОСОБА_3 - тобто під час укладення спірного договору іпотеки в квартирі була зареєстрована лише позивачка. Зі змісту договору іпотеки № 490/ФКВІП-07 від 14 листопада 2007 року вбачається, що ОСОБА_5 на час укладання зазначеного договору був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, ОСОБА_3, як мати малолітньої на час укладення договору іпотеки ОСОБА_4, так і його батько ОСОБА_5, особисто надали нотаріально посвідчену заяви від 14 листопада 2007 року, якими підтвердили, що будь-яких прав щодо вказаного об'єкту нерухомості інших осіб, в тому числі за договорами найму, немає. Доказів спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на час укладання спірного договору немає. ОСОБА_4 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 08.04.2009 року.

Вищевикладені обставини дають підстави вважати, що під час укладання оскаржуваного договору іпотеки іпотекодавці не повідомили банк про проживання у квартирі, яка була передана в іпотеку, їх малолітнього сина - ОСОБА_4, 2002 року народження, що свідчить про недобросовісність поведінки іпотекодавців при укладенні оспорюваного договору.

Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, що передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші наслідки, передбаченні законодавством, які застосовуються органами опіки та піклування.

Передбачене статтею 177 СК України, статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» та статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» положення про необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямоване на захист майнових прав дітей, тому підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, за позовом її батьків є порушення майнових прав дитини внаслідок укладення такого договору, а не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору.

Аналогічного правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі N 6-930цс16.

Крім того, звертає увагу той факт, що суд не встановив, що предмет іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_1, є єдиним місцем постійного проживання батьків неповнолітньої дитини і що самі батьки на час укладення договору іпотеки не визнавали право малолітнього сина на проживання в цій квартирі, про що повідомляли іпотекодержателя.

У разі виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» застосовуються як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. Тобто особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою.

Отже, суд першої інстанції не мав підстав для задоволення позову про визнання недійсним іпотечного договору, оскільки його укладення хоч і відбулося без попереднього дозволу органу опіки та піклування, проте не призвело до звуження обсягу, зменшення чи обмеження існуючого права малолітнього, на час його укладення, ОСОБА_4 на користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти України» (пункт 24), рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (пункт 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32)) констатує, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Порушення умов кредитних договорів і у зв'язку із цим звернення банком стягнення на предмет іпотеки - можливі. Проте можливість виникнення такої ситуації в майбутньому не повинна слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність захисту шляхом визнання недійсними іпотечних договорів примарного права малолітніх чи неповнолітніх дітей на збереження саме цієї квартири як місця їх проживання.

Таким чином, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що укладення спірного договору іпотеки без отримання згоди органу опіки та піклування порушує права та законні інтереси малолітнього, на час укладення договору, ОСОБА_4

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з нормами права, які підлягають застосуванню, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни - задовольнити.

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_5, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни, третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.