У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2017 Справа №607/7481/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Гудими Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, котра діє в інтересах Бріньяні Бруно на дії Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1, котра діє в інтересах Бріньяні Бруно звернулась в суд з вказаною скаргою. У ній просить визнати дії зазначеного державного виконавця, щодо винесення повідомлення № 20068 від 25 травня 2017 року, яким повернено виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, оскільки той не надав підтвердження сплати авансового внеску та не зазначив дати народження боржника. Також просить зобовязати уповноважену особу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області прийняти до виконання зазначений виконавчий лист. В обґрунтування цих вимог зазначає, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Бріньяні Бруно грошових коштів, на підставі якого і було видано виконавчий лист частково виконано державною виконавчою службою, тобто з 889'822,45 грн. заборгованості погашено лише 215'775 грн. Після цього виконавче провадження було закінчено, а виконавчий документи повернуто до Другого відділу ДВС. При пересилці оригінал цього виконавчого документу було втрачено. У подальшому судом було видано дублікат вказаного виконавчого листа, який був предявлений до виконання, однак повернений згідно спірного повідомлення. Заявник вважає, що таке повідомлення є незаконним, оскільки предявляючи до виконання дублікат виконавчого листа, по суті, має місце продовження виконання судового рішення, а тому державний виконавець необґрунтовано застосував у даному випадку вимоги ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», які стосуються тих виконавчих документів, котрі були предявлені до виконання вперше. Також заявник вказує, що зазначити у виконавчому листі дату народження боржника вона можливості не має, оскільки дублікат виконавчого листа повністю відповідає його оригіналу, у якому такі дані були відсутні.

У судове засідання заявник не зявилась подавши заяву про розгляд справи за її відсутності у якій також зазначає, що викладені у скарзі вимоги підтримує у повному обсязі.

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила та не надіслала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних причин і вважає, що розгляд справи слід провести без її участі на підставі наявних доказів. При цьому суд бере до уваги наявні в матеріалах справи заперечення вказаного державного виконавця проти даної скарги, котрі вона подала в судове засідання, призначене на 26 червня 2017 року. У цих запереченнях державний виконавець зазначає, що вважає скаргу ОСОБА_1, котра діє в інтересах Бріньяні Бруно безпідставною, а свої дії такими, що відповідають вимогам закону. Мотивуючи таку свою позицію вказує, що незважаючи на те, що рішення суду було виконане частково, виконавче провадження було закінчено, а тому після предявлявлення до виконання дублікату виконавчого листа нею підставно застосовано вимоги ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо дати народження боржника, то її стягувач мав можливість вказати у заяві про відкриття виконавчого провадження, однак цього не зробив.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась з невідомих на те суду підстав, про причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши справу, суд встановив наступні обставини:

рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року, окрім іншого, було стягнено з ОСОБА_3 в користь Бріньяні Бруно 2'082'500 грн. витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по вул. Степова, 9 у с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області та 5'730 грн. судових витрат.

31 березня 2011 року рішенням апеляційного суду Тернопільської області вказане рішення суду першої інстанції, у зазначеній частині, було змінено та зменшено суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 в користь Бріньяні Бруно до 889'822,45 грн.

На підставі цих рішень було видано та звернено до виконання виконавчий лист № 2-178 від 19 серпня 2011 року. Це підтверджується копією постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції (далі ДВС ТРУЮ) ОСОБА_4 від 29 березня 2013 року. У процесі здійснення виконавчих дій стягувачу було передано майно боржника в рахунок погашення заборгованості, а саме: земельну ділянку площею 1'500 м?. Також було встановлено, що боржник проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. З наведених підстав, та керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби) виконавче провадження було закінчено.

Про передачу вказаного майна державним виконавцем було складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію, тобто 215'775 грн. Зазначена обставина не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, оскільки встановлена такою, що набрала законної сили ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року, постановленою у справі № 607/1581/16-ц (головуючий суддя Братасюк В.М.) в результаті розгляду заяви представника Бріньяні Бруно ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Отож рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2010 року було виконано лише частково, тобто на суму 215'775 грн. з 889'822,45 грн.

Вказаною ухвалою також встановлено, що після закінчення, вказане виконавче провадження було передано з ДВС ТРУЮ до Другого відділу ДВС, в процесі чого оригінал виконавчого листа було втрачено; постановлено видати його дублікат.

Даний дублікат (№ 607/1581/16-ц від 13 травня 2017 року) був звернений до виконання.

25 травня 2017 року, Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 винесла повідомлення про повернення цього виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається з даного повідомлення підставою для цього стало те, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач не додав квитанції про сплату авансового внеску, а у виконавчому документі не зазначено дати народження боржника.

Суд, надавши правову оцінку зазначеним обставинам, вивчивши доводи скарги, дослідивши додані до неї матеріали, прийшов до переконання, що її слід задовольнити з огляду на таке:

частиною 1 ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У абзаці 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК <…>.

На момент винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 березня 2013 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року. Пунктом 10 ч. 1 ст. 49 якого передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Порядок передачі виконавчих проваджень визначений інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень».

Абзацом 2 пунктом 6 розділу V Інструкції передбачено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов'язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження (абз. 2 п. 9 розділу V Інструкції).

Такої постанови винесено не було, оскільки виконавчий лист було втрачено при пересиланні з одного відділу державної виконавчої служби до іншого.

Отримавши дублікат виконавчого листа представник стягувача предявила його до виконання.

Однак, державний виконавець постанови про прийняття виконавчого провадження не виніс, чим порушив зазначені вище вимоги Інструкції.

Саме тому такі дії останнього слід визнати протиправними та зобовязати його прийняти до виконання вказаний виконавчий документ.

Керуючись ст.ст. 383386 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення № 20068 від 25 травня 2017 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 607/1581/16-ц від 13 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь Бріньяні Бруно 674'047,45 грн. витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по вул. Степова, 9 у с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області та 5'730 грн. судових витрат.

Зобовязати уповноважену особу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області прийняти до виконання виконавчий листа № 607/1581/16-ц від 13 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь Бріньяні Бруно 674'047,45 грн. витрат на добудову житлового будинку та надвірних будівель по вул. Степова, 9 у с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області та 5'730 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_6