Справа №359/9682/16-ц
Провадження №2/359/764/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 26 липня 2014 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з ОСОБА_2 , збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання. Вона надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить суд задовольнити його (а.с.17).

Відповідач не з`явився у судове засідання. Він надав заяву, в якій просить розгляда-ти справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.18).

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 липня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №346. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 травня 2016 року (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 26 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управлін-ня юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №346, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець