01.02.2017 ЄУН №337/4425/16-ц
Провадження №2-о/337/5/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі міста Запоріжжя, про встановлення факту знаходження на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій після уточнення просить встановити факт знаходження її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 Зіяєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 30 листопада 1992 року.

В судове засідання заявник, та представники заінтересованої особи надали клопотання, про задоволення заяви та розгляд справи без їх присутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФК №373649, актовий запис №59 (а.с.6), 30 грудня 1988 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 Зіяєвич, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2 (до шлюбу Гагунська) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У вказаному шлюбі, 04 березня 1990 року народилась ОСОБА_4 (а.с.6).

16 березня 1992 року ОСОБА_2 Зіяєвичу, старшому лейтенанту міліції, була присвоєна посада «начальник паспортного столу» (а.с.8, 31).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 I-ФК №307809, актовий запис №45 (а.с.7), 30 листопада 1992 року ОСОБА_2 Зіяєвич помер у віці 42 роки.

Оскільки ОСОБА_2 на момент смерті перебував на службі в органах внутрішніх справ, в даному випадку, для визначення факту знаходження на утриманні підлягають застосуванні норми спеціального закону, а не Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так згідно статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (в чинній на той час редакції), пенсії в разі втрати годувальника сімям військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби.

За ч.1 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які перебували на їх утриманні.

Пункт д) частини 4 статті 30 вищевказаного закону визначає, що непрацездатними членами сімї вважаються: дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Матеріалами справи підтверджено, що на час смерті ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_1 доглядала за їх спільною малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, згідно інформації про доходи подружжя (а.с.30, 35), ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка.

На доньку померлого ОСОБА_4, виплачувалась пенсія по втраті годувальника у період з 01 грудня 1992 року, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 щодо встановлення факту її знаходження на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2, оскільки в ході розгляду справи знайшло підтверджено належними доказами, що вона на час смерті чоловіка доглядала за їх спільною малолітньою дитиною, а допомога, яка надавалася їй померлим чоловіком, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. При цьому суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме, на пенсію у разі втрати годувальника.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 256, 257, 259 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ

Заяву задовольнити.

Встановити фактперебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 Зіяєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 30 листопада 1992 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун