Провадження № 2/522/7133/17
Справа № 522/7613/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

Секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Кумхур про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа № 522/7613/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Кумхур про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року провадження у вказаній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

У попередньому судовому засіданні 22.05.2017 року представник позивача заявив до суду клопотання про звернення із судовим дорученням до компетентного суду ОСОБА_3 Республіки Німеччини для вручення відповідачу позовної заяви з додатками. Також представник позивача подав заяву про витребування інформації про заробітну плату відповідача шляхом звернення із судовим дорученням до компетентного суду ОСОБА_3 Республіки Німеччини у звязку із неотриманням зазначеної інформації на адвокатський запит.

Ухвалою суду від 22.05.2017 року провадження у справі було зупинено у звязку з зверненням із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

14.08.2017 року на адресу суду надійшов лист Головного територіального управління юстиції в Одеській області з вимогами щодо належного оформлення доручення про виконання окремих процесуальних дій стосовно ОСОБА_2 Кумхур, з посиланням на те, що в ухвалі суду від 22.05.2017 року не міститься посилань на Конвенцію про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 18.03.1970 року.

Також, 08.09.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси були повернуті без виконання матеріали судового доручення по даній справі, які направлялись до компетентного суду ОСОБА_3 Республіки Німеччини. У звязку з викладеним провадження у справі 11.09.2017 року ухвалою суду було відновлено.

До суду 13.09.2017 року представник позивача не зявився, надав до суду клопотання, за яким просив справу розглянути за його відсутності та винести ухвалу, якою доручити компетентному суду ОСОБА_3 Республіки Німеччини надати докази у порядку, встановленому Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 18.03.1970р.

Відповідно до матеріалів, доданих до позовної заяви, суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 Кумхур є громадянином ОСОБА_3 Республіки Німеччина та проживає за адресом: ОСОБА_3 Республіка Німеччина, 55128, Майнц, ДрайзерШтрассе 46, що вбачається з листа відповідача. Відповідач працює професором в Університеті РайнМайн (HochschuleRheinMain), ОСОБА_3 Республіка Німеччина, 65197, Вісбаден, Курт-Шумахер-Рінг18, зазначена інформація розміщена на офіційному сайті Університету https://www.hs-rm.de/en/rheinmain-university/people/baspinar-cumhur/.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70, ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, аліменти сплачуються щомісячно від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182, ст. 184 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховується стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Суд приходить до висновку, що з метою правильного вирішення даної справи та встановлення розміру аліментів необхідно витребувати інформацію про розмір заробітної плати (щомісячного доходу) відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального Кодексу України - у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

За правилами статті 8 Цивільного процесуального Кодексу України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Окрім того, за нормою статті 2 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється також відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до вимог ст. 132 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, який розглядає справу, в разі необхідності збирання доказів за межами його територіальної підсудності доручає відповідному суду провести певні процесуальні дії.

Відповідно до положень частини першої статті 415 Цивільного процесуального Кодексу України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2.1 «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02 липня 2008 року № 573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи у суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Враховуючи, що вищевказані докази можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи, можуть підтвердити або спростувати обставини, що складають предмет доказування, а також беручи до уваги те, що клопотання обґрунтоване та доведене, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів за місцезнаходженням цих доказів, шляхом звернення суду України із судовим дорученням про надання правової допомоги - отримання доказів до іноземного суду, у порядку, встановленому Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 18.03.1970 року.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.201 Цивільного процесуального Кодексу України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на наведене та у звязку зі зверненням із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду ОСОБА_3 Республіки Німеччина, провадження у даній справі необхідно зупинити.

Керуючись ст. ст. 137, 201, 203, 209, 210, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 18.03.1970 року, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Доручити компетентному суду ОСОБА_3 Республіки Німеччина за місцем роботи відповідача витребувати з Університету РайнМайн (HochschuleRheinMain, Deutchland, 65197, Wiesbaden, Kurt-Schumacher-Ring 18) інформацію про розмір заробітної плати (щомісячного доходу) професора ОСОБА_2 Кумхур з січня 2016 року по травень 2017 року.

2. Справу призначити до судового розгляду на 02 лютого 2018 року, на 09годину 30 хвилин.

3. Зупинити провадження у справі № 522/7613/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Кумхур про стягнення аліментів до отримання відповіді з іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги.

Копію ухвали направити сторонам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом с трок і порядок, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Домусчі

13.09.2017