04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»(далі - ПАТ «УкрСиббанк»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук І.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 серпня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
Літвінчук І.А. вчинено нотаріальний напис про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: на автомобіль марки «Audi» моделі «Q7», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4
21 серпня 2013 року виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення і міг бути предʼявлений для виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби для примусового виконання протягом одного року з дня його вчинення. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за
№ 7567.
13 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 7567 від 21 серпня 2013 року.
20 квітня 2015 року заступником начальника районного відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Підкопайловим К.В. повернуто виконавчий напис стягувачеві, про що винесено відповідну постанову та відповідно до якої виконавчий документ може бути повторно предʼявлено для виконання в строк до 20 квітня 2016 року.
14 травня 2015 року постановою про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження по виконавчому написі від
21 серпня 2013 року за № 7567 про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Audi» моделі «Q7», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, державний номерний знак НОМЕР_1.
ОСОБА_4 вказував, що про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу дізнався лише в 2016 році. Ознайомившись з його змістом він категорично не погоджується, оскільки як вбачається із виконавчого напису від 21 серпня 2013 року, відповідач діяв на підставі
ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 20 Закону України «Про заставу» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня
1999 № 1172.
Крім того, ОСОБА_4 документального підтвердження безспірності заборгованості, яка встановила прострочення виконання зобовʼязання не має, вимоги та розрахунку заборгованості в 2013 році не отримував.
Разом з тим, ОСОБА_4 вказував, що 14 квітня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу з ОСОБА_4 з підстав заборгованості по споживчому кредиту для придбання транспортного засобу на суму 647 066 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2016 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду скасоване. Таким чином, в порушення вимог цивільного законодавства, відповідач зловживаючи своїм правом, здійснив подвійне стягнення з боржника заборгованості по кредитному договорі, яка не є безспірною, що підтверджується постановами ДВС та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 серпня 2013 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінчука І.А. про звернення стягнення на автомобіль марки «Audi» моделі «Q7», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого він є.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 серпня 2013 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінчука І.А. про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Audi» моделі «Q7», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого ВРЕВ ДАІ по обслуговуванню м. Хмельницького, Хмельницького району та Волочиського району 26 грудня 2012 року та належить ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 7567. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого

2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Хмельницької області від

07 лютого 2017 року та залишити в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 не отримував письмової вимоги про усунення порушень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства щодо порядку вчинення виконавчого напису.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26 грудня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу № 0 за умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 647 066 грн

63 коп. строком на 5 років.

За цим договором ОСОБА_4 взяв на себе зобовʼязання повернути кредит до 25 грудня 2017 року шляхом внесення щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 % річних. В разі прострочення сплати позичальником процентів за користування кредитом згідно графіку банк має право вимагати дострокового повернення кредиту позичальником, в тому числі звернути стягнення на заставлене майно.

У той же день між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки «Audi» моделі «Q7», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, державний номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до даного договору заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, порушення позичальником будь яких зобовʼязань за кредитним договором. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застосування позасудових засобів звернення стягнення.

Місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання по кредитному договору не виконував, погашення кредиту не здійснював, внаслідок чого станом на

09 липня 2013 року утворилась кредитна заборгованість в загальній сумі 680 356 грн 81 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 639 813 грн 18 коп., простроченої заборгованості по процентам в розмірі 39 003 грн 53 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 641 грн 81 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 898 грн 29 коп.

18 липня 2013 року банк направив ОСОБА_4 письмове повідомлення про невиконання останнім своїх зобовʼязань за кредитним договором та пропозицію у тридцяти денний строк повернути суму боргу в розмірі станом на 09 липня 2013 року за договором кредиту. При цьому, в повідомленні банк зазначив, що у випаду невиконання даної вимоги про повернення коштів ПАТ «УкрСиббанк» буде ініціювати звернення стягнення на предмет застави.

Дане повідомлення 18 липня 2013 року було направлено за адресою:

АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Остання адреса була вказана ОСОБА_4 в анкеті клієнта фізичної особи до банку при отриманні кредиту.

21 серпня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» у відповідності до договору застави, реалізуючи своє право на звернення стягнення на предмет застави, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінчука І.А. про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

21 серпня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А. видано виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Audi» моделі «Q7», 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, тип ТЗ - легковий універсал - В, державний номерний знак НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу № 0 від 26 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ КБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 в сумі

680 356 грн 81 коп.

У відповідності до ст. 20 Закону України «Про заставу»заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 рокупо стягненню заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

У відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22 лютого 2012 року, в редакції станом на час виконання виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовʼязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звʼязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно матеріалів нотаріальної справи ПАТ «УкрСиббанк», звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, надав всі необхідні документи на підтвердження безспірності кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості за кредитом, в тому числі і первинні документи, які підтверджують факт надання кредиту та перебування автомобіля в заставі.

Доказів того, що банком неправильно розраховано кредитну заборгованість, позивачем суду не надано, не містять таких доказів і матеріали справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановив, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства щодо порядку вчинення виконавчого напису, із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором станом на час вчинення такого напису та направлення повідомлення про усунення порушень боржнику, а позивачем не доведені обставини, на які він посилається як на підтвердження позовних вимог.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що хоча вимога була направлена за адресою АДРЕСА_2, однак в матеріалах справи наявна відмітка поштового відділення зв'язку про отримання ОСОБА_4 вказаної вище вимоги банку 01 серпня

2013 року, а за повідомленням начальника відділення поштового звʼязку

с. Розсоша поштова кореспонденція на імʼя ОСОБА_4 вручалась за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 85).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6,відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 07 лютого

2017 рокув справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконаннюзалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко