Провадження № 2/761/4437/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
17 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2 , але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином трьох річного віку. Позов мотивований тим, що 29 березня 2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листопада 2016 року сторони припинили ведення спільного господарства та проживають окремо один від одного. На неодноразові спроби примирення не дали жодних результатів. Дитина проживає разом із позивачам та перебуває на її утриманні. Добровільно відповідач допомоги на утримання сина ОСОБА_3 не надає та не приймає участі у вихованні і розвитку дитини. Оскільки відповідач працевлаштований та має постійний дохід просить задовольнити позовні вимоги.

У подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги та просила розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 ; стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2 щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліментів з відповідача на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином трьох річного віку; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позові, надала згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169,224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, ухваливши по справі заочне рішення за згодою позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Як встановлено в судовому засіданні, 29 березня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 266.

Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 876.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як свідчать пояснення сторін, сторони проживають окремо один від одного з листопада 2016 р., не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети.

Позивач зазначила в судовому засіданні, що збереження шлюбу не відповідає інтересам її інтересам.

Доказів, які свідчили б про можливість примирення сторін ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За встановлених обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 , оскільки його збереження не відповідає інтересам позивача.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач висловила бажання залишити прізвище отримане в шлюбі.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітній син ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , та те, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає у необхідному для нормального життя сина.

Приписами ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює на посаді командира автомобільної роти Військової частини НОМЕР_1 та отримує заробітну плату.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які свідчили б, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, проводиться стягнення за виконавчими документами.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

В свою чергу за ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх сум доходів на утримання дитини, проте, в розумінні положень чинного процесуального законодавства України, під час розгляду справи не довела необхідність та визначення розміру утримання саме в такій частці.

Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов`язок утримувати дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття.

Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини має відбуватися з 28 березня 2017 року дати звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 30, 57, 60, 88, 169, 209, 212-218, 367 ЦПК України, ст. ст. 180-182,184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 266 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_1 до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: