АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2243/16-ц Номер провадження 22-ц/786/292/17Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Лобова О.А., Мартєва С.Ю.

При секретарі: Маладиці Л.В.

За участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

29 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з цим позовом. Підстави позовних вимог вмотивовував тим, що 25 січня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNH4KP86760040, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 2 384 гривні 19 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання у порядку та на умовах визначених договором погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Внаслідок порушення умов договору та виконання своїх зобовязань утворилася заборгованість станом на 19 вересня 2016 року в сумі 30688,17 грн.

Вказуючи на те, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 квітня 2010 року було вже присуджено до стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Банку суму заборгованості в розмірі 13478,00 грн, просив стягнути різницю заборгованості в сумі 18 570, 68 грн. і судові витрати у справі., зокрема прохав стягнути 5704 грн. 52 коп. заборгованості по відсоткам, пеню та штрафи .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в звязку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що суд дійшов невірного висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки кредитні правовідносини між сторонами є дійсними і про бажання їх припинити у порядку, встановленому законодавством чи договором, не висловлювала жодна із сторін. Заборгованість за кредитом відповідачем не погашена, а тому з нього підлягають стягненню суми у межах строки позовної давності.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, що 25 січня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNH4KP86760040, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 2 384 гривні 19 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії договору визначений до 25 січня 2008 року.

Згідно умов договору відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, визначених договором, погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами в сумі 127 грн. 76 коп. до 28 числа кожного місяця, відсотками за його використанням, а також сплачувати комісії на умовах цього ж договору.

Також з матеріалів справи встановлено, що у 2010 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за цим кредитним договором.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 квітня 2010 року позовні вимоги банку були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 13 478 гривень та судові витрати у справі.

Судове рішення було звернуто до виконання та на час вирішення місцевим судом спору не виконано. Позивачем надані дані щодо виконання судового рішення на суму 694 грн. 08 коп. Чи перебуває дане судове рішення на примусовому виконанні в даний час інформації не надали.

Відповідач у справі проти погашення боргу на вказану суму не заперечив, та пояснив , що в подальшому жодних коштів на виконання судових рішень ним не сплачувалося.

За власною ініціативою апеляційний суд позбавлений можливості проводити збір нових доказів у справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та пені місцевий суд виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення з цим позовом.

Такий висновок колегія суддів вважає обґрунтованим, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України ( правові позиції Верховного Суду України ).

З матеріалів справи вбачається , що згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 квітня 2010 року з відповідача за цим кредитним договором були стягнуті заборгованість за кредитом в сумі 2384 гривні 20 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 5318 грн. 65 коп., пеня в сім 4657 грн. 15 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 618 грн.

Цим же рішенням встановлено той факт, що сторони досягли згоди щодо збільшеного строку позовної давності, а саме: 5 років.

Рішення набрало законної сили і є чинним. Встановлені ним факти мають преюдиціальне значення і доказуванню не підлягають.

Позивачем подана до суду заяву про застосування строків позовної давності ( а.с.33)

Згідно наданого позивачем розрахунку встановлено, що позивач припинив нарахування відсотків за користування кредитними коштами з 15 червня 2010 року.

З позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише 29 вересня 2016 року, тобто після спливу пятирічного строку позовної давності.

Місцевий суд правомірно зробив висновок про те, що у відповідності до вимог ст. 266 ЦК України що зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таким чином висновок місцевого суду про застосування строків позовної давності до позовних вимог про стягнення відсотків та штрафних санкцій є правомірним.

Згідно з вимогами ст. 10, 11 ЦПК України ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод щодо визначення принципу «рівності сторін» та змагальності в частині доведення позовних вимог, суд повинен розглянути справу не порушуючи вказаних принципів.

Враховуючи той факт , що подана до місцевого суду позовна заява та докази додані до неї не містять детального розрахунку нарахованої пені , та що в ході апеляційного розгляду справи апелянт не надав вказаного розрахунку, хоча для цього їм було надано строк та можливість, а поданий ними розрахунок не містить детальної інформації щодо нарахування пені, зокрема на яку суму боргу була нарахована пеня, чи включає в себе нарахування пені на тіло кредиту , та на відсотки, за який період була нарахована пеня та інші відомості. Колегія суддів визнає дані докази неналежними та такими, що не дають можливості зробити розрахунки та висновки щодо обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та коло спірних правовідносин. Підстави для скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання неї законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ ОСОБА_1