Ухвала

іменем україни

04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., КарпенкоС.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк», про стягнення банківського вкладу,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом, який в процесі розгляду уточнила, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк», про стягнення банківського вкладу.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 лютого 2015 року між ПАТ Дельта банк» в особі уповноваженої особи Львівського відділення № 4 ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_4 укладено договір № 004-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США в сумі 5 000 доларів США.

Згідно з Договором банк прийняв на вкладний рахунок позивача грошові кошти (строковий вклад) в сумі 5 000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 46307209 від 23 лютого 2015 року, на строк до 25 березня 2015 року включно з виплатою відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,5 % річних. Відповідно до п. п. 1.5, 1.10 Договору, ПАТ «Дельта Банк» зобов'язаний був повернути Позивачу вклад та виплатити відсотки в кінці строку дії Договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії Вкладу.

Однак, на день звернення позивачки до суду, відповідач порушив свої зобов'язання за договором, не повернув вкладнику належні йому кошти та відсотки по вкладу. У зв'язку із цим звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право вкладника за договором № 004-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США банківського вкладу (депозиту), укладеного 23 лютого 2015 року з ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Львівського відділення № 4 ПАТ «Дельта Банк» на вклад в сумі 5 000 доларів США.

Визнано за вкладником ОСОБА_4 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 5 000 доларів США за договором № 004-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США банківського вкладу (депозиту), укладеного 23 лютого 2015 року з ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Львівського відділення № 4 ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволення позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог, та встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» порушив свої зобов'язання за договором № 004-13-049-230215 банківського вкладу (депозиту), укладеного 23 лютого 2015 року не включив ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду та не повернув позивачці депозит в сумі 5 000 доларів США, розміщений на вкладному рахунку № НОМЕР_1, чим порушив її право власності, передбачене ст. ст. 319, 321 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обраний позивачкою спосіб захисту цивільних прав та інтересів не відповідає вимогам закону - спосіб захисту щодо визнання права вкладника між нею та ПАТ «Дельта Банк» договору банківського вкладу не передбачений ст. ст. 16, 215 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 23 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір № 004-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США 5 000 доларів США.

Згідно з Договором банк прийняв на вкладний рахунок позивача грошові кошти (строковий вклад) в сумі 5 000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 46307209 від 23 лютого 2015 року на строк до 25 березня 2015 року включно з виплатою відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,5 % річних. Відповідно до п. п. 1.5, 1.10 Договору ПАТ «Дельта Банк» зобов'язаний був повернути позивачці вклад та виплатити відсотки в кінці строку дії Договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії Вкладу.

Встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивачки ОСОБА_4 надійшли внаслідок дроблення (розбивки) великого вкладу іншого клієнта ОСОБА_8 з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.

Згідно ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» (далі Правила) затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта-Банк» протоколом №14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Одночасно судом апеляційної інстанції встановлено, що укладений 23 лютого 2015 року позивачкою ОСОБА_4 договір № 004-13049-230215 строкового банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» в доларах США, зокрема, п. 1.8 містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку.

Згідно матеріалів справи та пояснень сторін кошти вносилися третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил.

Порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульовані Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджених постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492. Згідно п.10.1 Інструкції №492 зазначено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішнім положенням банку.

Згідно постанови правління НБУ від 16 вересня 2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» заборонений переказ коштів в іноземній валюті в межах України з рахунку в іноземній валюті однієї фізичної особи на рахунок в іноземній валюті іншої фізичної особи.

02 березня 2015 року на підставі постанови правління НБУ №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації У ПАТ «Дельта-Банк» згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта-Банк». Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 71 від 08 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців: з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно, а надалі продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ № 664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк».

Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями та на підставі ч.3 ст.38 Закону встановлено, що Договір № 004-13049-230215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» є нікчемним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені операції із перерахуванням грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в Банку в період дії Постанови НБУ № 692/БТ від 30 жовтня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних» ( надалі Постанова).

Водночас, при вирішенні позовних вимог суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що незважаючи на заборону, АТ «Дельта Банк» був укладений депозитний договір з позивачем та проведено операцію за результатами якої збільшилася гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, що є порушенням Постанови НБУ № 692/БТ від 30 жовтня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», яка обов'язкова до виконання діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Повідомленням № 8821/3117 від 23 вересня 2015 року позивачку повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 004-13049-230215 від 23 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта-Банк» та ОСОБА_4 згідно пункту 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 215 ЦК Українипередбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що у зв'язку з недодержанням вимог Закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статями 218 та 220 ЦК України.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачкою спосіб захисту цивільних прав та інтересів не відповідає вимогам закону - спосіб захисту щодо визнання права вкладника між нею та ПАТ «Дельта Банк» договору банківського вкладу не передбачений ст. ст. 16, 215 ЦК України.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

С.О. Карпенко