АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/248/17Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 22-ц/789/1113/17 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

та сторін - представника управління - Дарморіс О.М.; ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Підгаєцького районного суду від 11 серпня 2017 року у справі за позовом Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Бережанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії у сумі 17517,84 грн.

В обгрунтування своїх вимог посилалося на те, що 13.06.2013 року ОСОБА_2 подано заяву про перерахунок пенсії. Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області, правонаступником якого є Бережанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 14.06.2013р. №115541 проведено перерахунок пенсії відповідача, проте, замість загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 80%, як передбачала ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІІ (в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи" від 08.07.2011р. №3668-VІ), внаслідок рахункової помилки проведено перерахунок в розмірі 90%. Внаслідок такої рахункової помилки виникла переплата пенсії в сумі 17517,84 грн. за період з липня 2012 року по грудень 2015 року. У відповідності до вимог ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказані грошові кошти підлягають поверненню.

Рішенням Підгаєцького районного суду від 11 серпня 2017 року в задоволені позову Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовлено.

В апеляційній скарзі Бережанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки мало місце рахункова помилка з боку позивача, тому наявні підстави для стягнення коштів.

У судовому засіданні представник Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - Дарморіс О.М. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що з 11.12.2009 року ОСОБА_2 призначено пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 90% загального проценту розрахунку пенсії.

13.06.2013 року ОСОБА_2 було подано заяву про перерахунок пенсії.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі Тернопільської області, правонаступником якого є Бережанське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 14.06.2013 року №115541 проведено перерахунок пенсії відповідача. Проте замість загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 80%, як передбачала ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI), йому проведено перерахунок в розмірі 90 %, в результаті чого виникла переплата пенсії в сумі 17517,84 грн. за період з липня 2012 року по грудень 2015 року, яка була виявлена у жовтні 2016 року під час перевірки пенсійної справи ОСОБА_2 спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо правильності проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 28 липня 2016 року у справі за №2а/593/36/2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року у справі №866/6390/16.

15.05.2015 року Бережанським об'єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області за вих.№1565 було надіслано лист відповідачу з пропозицією добровільно повернути кошти в сумі 17517,84 грн., який отримано останнім 17.05.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак на даний час вказані кошти ОСОБА_2 не повернув.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 коштів в сумі 17517,84 грн., які є пенсійною виплатою, також не встановлено наявності рахункової помилки з боку позивача, а тому відповідно до ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 ч.1 ст.1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, які відображені в постановах Верховного Суду України №6-91цс14 від 02.07.2014 року та №6-151цс13 від 22.01.2014 року, які згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_2 вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачеві недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії, що й не заперечується представником заявника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року, "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленням помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Як встановлено в судовому засіданні, що заявником не доведено факту наявності рахункової помилки, а навпаки визнано допущення помилки працівниками Пенсійного фонду в застосуванні Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI).

Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналогічний висновок також міститься у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", у справі "Ґаші проти Хорватії" та у справі "Трґо проти Хорватії".

Таким чином, заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність рахункової помилки, яка допущена працівниками позивача та відсутності зловживання з боку відповідача або його недобросовісності.

Отже, колегія суддів вважає, що переплата по пенсії нараховувалась ОСОБА_2 саме через неуважність працівників Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, що не може розцінюватись як рахункова помилка.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 300, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Бережанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - відхилити.

Рішення Підгаєцького районного суду від 11 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк