АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5370/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Інші справи позовного провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П..,

при секретарі: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 26 липня 2017 року по справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барсегяна Арутюна Овсеповича, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», про тимчасове обмеження права для виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

встановила:

У липні 2017 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області) Барсегян А.О. звернувся до суду з поданням, мотивуючи яке зазначив, що на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 49953344 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016» заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 264 930 грн. 40 коп. Посилаючись на те, що боржником ОСОБА_1 рішення суду в добровільному порядку не виконується, заборгованість не погашена, за вимогою державного виконавця боржник не з'являється, головний державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 04.12.2014 року до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 26 липня 2017 року подання головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Барсегяна А. О. задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України через прикордонну службу з вилученням паспортного документу громадянина України для виїзду за кордон від 04.12.2014 року серії НОМЕР_1 до виконання ним своїх зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати. В обґрунтування скарги зазначив про відсутність належних доказів його ухилення від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, вказав, що викликів державного виконавця не отримував, про існування виконавчого провадження дізнався після отримання оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи подання головного державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має невиконані та покладені на нього рішенням суду грошові зобов'язання, ухиляється від їх виконання, що є підставою для тимчасового обмеження боржника у виконавчому провадженні у праві виїзду за межі України.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 377-1 ЦПК України визначені повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), яке вирішується за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року N 3857-XII (Закон N 3857-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно з п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону N 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов'язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а винна поведінка боржника, яка полягає в ухилення останнього від виконання таких зобов'язань.

Звернувшись до суду із поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець зазначив про наявність у останнього невиконаних зобов'язань, але не навів жодних доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від їх виконання.

Не спростовуються матеріалами справи також доводи апеляційної скарги про те, що боржник жодних викликів від державного виконавця не отримував, про існування виконавчого провадження йому було невідомо.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову головному державному виконавцю ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській областіу задоволенні подання про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 26 липня 2017 рокускасувати.

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській областіпро тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук