АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/1705/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Шумейко О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», поданою представником за довіреністю Івановою Світланою Олександрівною, на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіссані груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна про застосування наслідків нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договору іпотеки, укладеного 15 травня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПриватБанк»; скасування заборон та реєстраційних записів.

Вимоги обґрунтовує тим, що договір іпотеки укладений з метою забезпечення виконання кредитних зобов»язань ТОВ «Тіссані груп». Проте з»ясувалося, що договір посвідчений не нотаріусом, а особою, яка не мала права здійснювати нотаріальну діяльність, при цьому сам нотаріус у момент посвідчення договору перебувала за кордоном.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову, у якій просить заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» та його представникам реєструвати за ПАТ КБ «ПриватБанк» право власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки від 15 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПриватБанк»; заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» та його представникам вчиняти будь-які дії, направлені на задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателя за договором іпотеки від 15 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПриватБанк», за рахунок предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1.

Заяву обґрунтовує доводами позовної заяви та зазначає, що у зв»язку із наявною у позичальника заборгованістю за кредитним договором, банк може задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено, заборонено ПАТ КБ «ПриватБанк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1, у тому числі дії, направлені на реєстрацію права власності або задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателя за договором іпотеки від 15 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПриватБанк».

Не погодившись з постановленою ухвалою, ПАТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість ухвали, зазначає, що рішенням суду з ОСОБА_3, як з поручителя, стягнуто заборгованість за кредитом, у разі відсутності грошових коштів стягнення у виконавчому провадженні може бути звернуто на нерухоме майно. Окрім того, зазначає, що іншим рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні позову про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено. Арешт предмета іпотеки у цій справі зупинить виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у ній обставини є обґрунтованими та дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови Пленуму).

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що вжиті судом заходи забезпечення позову перешкоджають виконанню рішення суду про стягнення заборгованості за кредитом, а також про звернення стягнення на предмет іпотеки, є помилковими та відхиляються колегією суддів, оскільки судом заборонено ПАТ КБ «Приватбанк» вчиняти певні дії щодо розпорядженням майном лише як іпотекодержателю на підставі договору іпотеки, а не з інших підстав. Окрім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01 грудня 2016 року виконання рішення апеляційного суду від 15 листопада 2016 року зупинено до закінчення касаційного провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником за довіреністю Івановою Світланою Олександрівною, відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов