233 Справа № 233/5845/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Малінова О.С.;

за участі секретаря Поварніциної А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про визнання дій державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого листа, заінтересовані особи: Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що 06 листопада 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалене рішення по цивільній справі № 233/5271/15-ц, за яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 12780,31 грн. Банком було предявлено виконавчий лист по справі № 233/5271/15-ц від 12 лютого 2016 року до виконання до відділу ДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції. 12 жовтня 2016 року державним виконавцем було винесене повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження авансового внеску. Заявник просить визнати дії державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 52638053 від 12 жовтня 2016 року неправомірними; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 52638053 від 12 жовтня 2016 року; зобовязати державного виконавця Немченко А.І. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 233/5271/15-ц від 12 лютого 2016 року.

В судове засідання представник заявника не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.14-15).

Заінтересована особа була належним чином повідомлена про явку в суд, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила.

02 грудня 2016 року державним виконавцем Немченко А.І. було надано заяву про відкладення розгляду справи у звязку зі збором документів та підготовкою судового засідання, проте в жодне з наступних судових засідань, які були призначені на 19 грудня 2016 року, 06 та 25 січня 2017 року, належним чином повідомлений державний виконавець не зявився, ніяких документів, заперечень тощо не надав.

Зясувавши позицію скаржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06 листопада 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалене рішення по цивільній справі № 233/5271/15-ц, за яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 12780,31 грн.

Банком було предявлено виконавчий лист по справі № 233/5271/15-ц від 12 лютого 2016 року до виконання до відділу ДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції.

12 жовтня 2016 року державним виконавцем було винесене повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження авансового внеску (а.с.4).

Відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21 квітня 1999 року) з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, вимогами діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено право, а не обовязок стягувача щодо авансування витрат виконавчого провадження.

У відповідності з вимогами ст.ст.42, 43 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, передбачено обов'язок стягувача по авансуванню витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст.43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Тобто, вказаною нормою передбачено в разі перешкоджання стягувачем проведенню виконавчих дій або нездійснення авансування витрат виконавчого провадження попередження виконавцем стягувача про повернення йому виконавчого документа, а лише після цього саме повернення виконавчого документа стягувачеві.

Суд вважає, що державний виконавець після набрання чинності новим Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який встановив обовязок стягувача щодо авансування витрат виконавчого провадження, повинен був попередити стягувача про необхідність виконання такого обовязку і лише після цього вирішувати питання щодо повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» підлягає задоволенню.

На підставі ст.26 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про визнання дій державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого листа, заінтересовані особи: Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №52638053 від 12.10.2016 року неправомірними.

Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №52638053 від 12.10.2016 року.

Зобовязати державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 233/5271/15-ц від 12.02.2016 року, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошені 25 січня 2017 року, у повному обсязі ухвала буде виготовлена до 30 січня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя