Справа № 357/7141/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
15 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 03.11.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, дітей від шлюбу не мають, як тільки він відбув у військову частину за місцем військової служби, відповідач почала його підозрювати у подружній зраді, телефонувала йому зі словами образ на його адресу, а потім взагалі припинила з ним спілкування, отже, вже більше року, як вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказано на те, що позивач позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації її місця проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони з 03.11.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сім`ю позивач не має.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який не бажає поновлювати шлюбні стосунки.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, заяви про відновлення дошлюбного прізвища нею не надано, а тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище ОСОБА_3 .

На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,60,88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1768,- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі письмової заяви відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко