Провадження № 2/522/4142/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач, вказуючи, що в 2011 році між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в усній формі був укладений договір купівлі - продажу автомобіля НОМЕР_1 марки HUMMER модель Н3 тип УНІВЕРСАЛ-В номер шасі (кузова, рами) 5GTON33 чорного кольору 2006 року випуску. Згідно цього договору позивач - ОСОБА_1 отримав у власність вищевказаний автомобіль, сплативши відповідачу ОСОБА_2 суму в розмірі 35000 доларів США, що по курсу 24,81 гривні за 1 долар США на 28.07.2016р. складає 868350 гривень.

В березні 2013 року позивач ОСОБА_1 передав у користування відповідачу ОСОБА_3 свій автомобіль HUMMER. До грудня 2015 року відповідач - ОСОБА_4 безкоштовно користувався автомобілем Позивача. В грудні 2015 року за вимогою позивача, відповідач ОСОБА_3 повернув автомобіль HUMMER власнику ОСОБА_1 разом з ключами від автомобіля та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Проте, в Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу незаконно був вказаний власником відповідач-Гупало П.М.

У судовому засіданні позивач та його представник подану позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, просила справу слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, надав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що подана позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в 2011 році між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в усній формі був укладений договір купівлі - продажу автомобіля НОМЕР_1 марки HUMMER модель Н3 тип УНІВЕРСАЛ-В номер шасі (кузова, рами) 5GTON33 чорного кольору 2006 року випуску. Згідно цього договору позивач - ОСОБА_1 отримав у власність вищевказаний автомобіль, сплативши відповідачу ОСОБА_2 суму в розмірі 35000 доларів США, що по курсу 24,81 гривні за 1 долар США на 28.07.2016р. складає 868350 гривень.

На підтвердження договору купівлі-продажу автомобіля HUMMER та отримання грошей відповідач ОСОБА_2 написала розписку та передала позивачу ОСОБА_1 ключі від автомобіля та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Після укладання договору купівлі-продажу автомобіля HUMMERв усній формі позивач - ОСОБА_1 перегнав автомобіль до місця свого проживання і вважав його своєю власністю, встановив сигналізацію, робив ремонт автомобіля за власний рахунок.

В березні 2013 року позивач ОСОБА_1 передав у користування відповідачу ОСОБА_3 свій автомобіль HUMMER. До грудня 2015 року відповідач - ОСОБА_4 безкоштовно користувався автомобілем позивача.

Крім того, в період користування автомобілем ОСОБА_4, ремонт автомобіля HUMMER робив сам власник автомобіля позивач ОСОБА_1

В грудні 2015 року за вимогою позивача, відповідач ОСОБА_3 повернув автомобіль HUMMER власнику ОСОБА_1 разом з ключами від автомобіля та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Проте, в лютому 2016 року працівники поліції вилучили у позивача ОСОБА_1 зазначений автомобіль HUMMER як такий, що перебуває під арештом згідно з заявою відповідача ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 16.02.2016 року звернувся з заявою до прокуратури Одеської області про заволодіння ОСОБА_3 шахрайським шляхом належним йому автомобілем «Хамер Н3» 2006 року випуску державний номер НОМЕР_2 на підставі ч.3 ст. 190 КК України. Ця заява 18.02.2016р. була внесена до ЄРДР, що підтверджує витяг з кримінального провадження № 0000092.

Згідно висновку № 2098/01 судово-почеркознавчої експертизи від 31 травня 2016 року: «Підписи від імені ОСОБА_2 у наданій на експертизу заяві (про зняття з обліку для реалізації автомобілю «HUMMER», державний номер НОМЕР_2) № 20650543 від 26.06.2013, розміщені на лицьовій стороні документу в графах «Зміст заяви перевірив(ла) ОСОБА_2А.», «Здав» та «Отримав», виконані не самою ОСОБА_5, а іншою особою (особами).

Досліджувані підписи виконані з наслідуванням підпису (підписами) ОСОБА_2 шляхом попереднього тренування з відпрацюванням стереотипу підпису ОСОБА_2А.».

Тобто, Відповідач ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів майном ОСОБА_1, а саме шляхом обману та зловживання довірою і підробивши документи зняв з обліку для реалізації автомобіль «HUMMER», державний номер НОМЕР_2 і переоформив його на себе, чим причинив ОСОБА_1 шкоду у великих розмірах -35000 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ч.1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1,2 ст. 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків

Приписами ч.1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 41 Конституції України встановлено право громадянина володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато прийомів, способів та засобів захисту свого права. Одним із таких засобів є витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у всій сукупності, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визнання права власності - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САР996827 виданого на імя ОСОБА_3 (HUPALO PETRO) (Одеська область Приморський район м. Одеса, пров. Маяковського, 5) на автомобіль НОМЕР_1 марки HUMMER модель Н3 тип УНІВЕРСАЛ-В номер шасі (кузова, рами) 5GTON33 чорного кольору 2006 року випуску.

Визнати право власності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Батумі, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, адреса: 65104, АДРЕСА_1) на автомобіль НОМЕР_1 марки HUMMER модель Н3 тип УНІВЕРСАЛ-В номер шасі (кузова, рами) 5GTON33 чорного кольору 2006 року випуску.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:

12.09.2017