Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду

м. Миколаєва від 12 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року,

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є учасником війни, та згідно п. 17

ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» звільнений від сплати податків зі всіх отриманих доходів. Вважав, що прийнятими законами, яким передбачена можливість стягнення податків із доходів за депозитами, порушуються вимоги вказаної статті закону та Конституції України.

Ураховуючи наведене, позивач просив: визнати дії банку щодо стягнення податку із доходів за договорами депозиту від 27 січня 2015 року, від 28 березня 2015 року та від 29 вересня 2015 року незаконними; зобов'язати відповідача провести перерахунок незаконно утриманого податку з депозитів та сплатити йому перераховану суму відсотків за договорами депозитів у повному обсязі, відшкодувати моральну шкоду у розмірі

5 000 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до діючого законодавства позивач не має соціальних пільг, як учасник війни, зі сплати податку на пасивні доходи.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 27 січня 2015 року, 26 березня 2015 року та

29 вересня 2015 року між ОСОБА_4та ПАТ «Державний Ощадний банк України» були укладені депозитні договори.

Станом на 1 липня 2015 року загальна сума нарахованих процентів по депозитним договорам складає 5 461,65 грн, загальна сума утриманого податку з нарахованих процентів 1 092,31 грн, загальна сума утриманого військового збору 81,91 грн.

ОСОБА_4 користується пільгами для ветеранів війни учасників війни, що підтверджується посвідченням, виданим 28 жовтня 2013 року.

Пред'являючи позов, ОСОБА_4 посилався на те, що він має право на пільги зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету відповідно до п. 17 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Законом України від 4 липня 2014 року № 1588 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо пасивних доходів» внесено зміни до кодексу в частині оподаткування процентів, які відповідно до ст. 14 Податкового кодексу є пасивними доходами.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року, згідно якого ставки оподаткування визначено у 20% від суми нарахованих процентів та введено військовий збір з доходів фізичних осіб у вигляді процентів, нарахованих на суму поточного або вкладного (депозитного) банківського рахунку, у розмірі 1,5% від суми нарахованих процентів.

Пунктом 17 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачено надання учасникам війни пільг, зокрема зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, вказаною нормою Закону не передбачено звільнення учасників війни від сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, а встановлена можливість надання пільг зі сплати податків учасникам війни відповідно, зокрема, до податкового законодавства.

Положеннями ст.169 Податкового кодексу України не передбачено податкових соціальних пільг для учасників війни зі сплати податку на пасивні доходи (доходи, отримані у вигляді процентів).

Встановивши те, що на час виникнення спірних правовідносин сторін, чинна редакція п. 17 ст. 14 цього Закону та ст. 169 Податкового кодексу України не передбачала надання учасникам війни пільг зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, суд прийшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.С.Ткачук