ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/72/16-ц
Провадження № 2/516/9/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2017 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі - Саратовській Я.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача/третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, та за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Радуга», треті особи: ОСОБА_2, Теплодарська міська рада Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельні ділянки, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій, з врахуванням уточнень від 20.07.2016р., просить визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, успадковане ним у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 батька - ОСОБА_5, успадковане ним у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 дружини - ОСОБА_6, також просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати в загальній сумі 2051 грн. 22 коп. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його матері ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки вказаної нерухомості. На час її смерті він мешкав окремо від неї, а поруч з нею постійно проживав, доглядаючи її, так як вона була у безпорадному стані й потребувала стороннього догляду, його батько ОСОБА_5, він вів з нею сумісне господарство, хоча й був зареєстрований за іншою адресою, тому останній фактично вступив у володіння спадковим майном після смерті своєї дружини. Крім того зазначає, що ОСОБА_5 у 2000р. звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що належала померлій ОСОБА_6, та прийняв її, про що свідчать матеріали спадкової справи, однак не оформив її належним чином. Також позивач вказує, що ОСОБА_7 на момент смерті ОСОБА_6 не був зареєстрований у спірній квартирі та не проживав там разом із спадкодавцем, а мешкав зі своєю дружиною ОСОБА_2 в м. Одесі до січня ІНФОРМАЦІЯ_5., до того ж не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті. 21.08.2009р. позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, що належала ОСОБА_5, та прийняв її відповідно до вимог ЦК України, а ОСОБА_7 із заявою про відмову від прийняття спадщини. За наведених обставин просить задовольнити позов.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача СТ «Радуга», треті особи: ОСОБА_2, Теплодарська міська рада Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, в якому, з врахуванням уточнених вимог від 05.01.2017р., просить визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на земельні ділянки АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3, які належали ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі рішень Теплодарської міської ради Одеської області: від 05.09.1997р. №20-ХХІІ, від 30.11.2006р. №121-V, успадковане ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом; також просить скасувати рішення правління Садівничого товариства «Радуга»: від 13.11.2013р. (протокол №6а) у частині «перепису земельної ділянки по АДРЕСА_6 на вдову ОСОБА_2 після погашення нею заборгованості по членським внескам»; та від 03.07.2016р. (протокол №29) у частині «відмови у передачі ОСОБА_1 в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6, та зобов'язати Садівниче товариство «Радуга» переоформити на ім'я ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_6. Свої вимоги мотивує тим, що він є членом СТ «Радуга» та на підставі рішення правління даного товариства від 06.06.2014р. йому було передано в користування земельну ділянку по АДРЕСА_3, садового масиву Центральний-2 СТ «Радуга» в м. Теплодарі, яка перебувала в користуванні його батька ОСОБА_5 На підставі рішення Теплодарської міської ради Одеської області від 05.09.1997р. ОСОБА_5 передано у приватну власність земельні ділянки АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5, згодом згідно з рішенням міської ради від 30.11.2006р. даним земельним ділянкам присвоєні нові номери й найменування вулиці, а саме: АДРЕСА_6, та АДРЕСА_3 відповідно, масив «Центральний 2». 21.08.2009р. позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5, та прийняв її відповідно до вимог ЦК України, а ОСОБА_7 із заявою про відмову від прийняття спадщини. Однак, незважаючи на дані обставини, на даний час земельна ділянка по АДРЕСА_6 зазначеного масиву, зареєстрована за ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 21.06.2016р. позивач звернувся до СТ «Радуга» із заявою про передачу йому в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6, так як з 1997р. вона перебувала у власності його батька, а на даний час він є єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, але рішенням правління даного товариства від 03.07.2016р. йому було відмовлено в цьому з посиланням на те, що зазначену земельну ділянку постановлено переписати на дружину померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_2 після погашення нею заборгованості по членським внескам. В зв'язку з наведеним, вважаючи такі дії товариства необґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив свої позовні вимоги за обома позовами, з врахуванням уточнень, та просив задовольнити. Також надав до суду письмові пояснення, в яких акцентував увагу на тому, ОСОБА_7 не міг постійно проживати разом з ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1, як стверджують ОСОБА_2, ОСОБА_3, оскільки періодично знаходився у тривалих службових відрядженнях, в тому числі у закордонних, пов'язаних з виконанням ним своїх службових обов'язків в Каховському рефрижераторному вагонному депо Міністерства шляхів сполучення СРСР Херсонської області, про що свідчить його трудова книжка, відповідні довідки. Крім того, у травні 1991р. ОСОБА_5 було виділене житло - квартира за адресою: АДРЕСА_2, та майже з цього часу його брат ОСОБА_7 почав користуватися цим житлом, а з моменту знайомства з ОСОБА_2, тобто з кінця 1995р., у вільний від роботи час він проживав з нею за вказаною адресою аж до народження їх спільної дитини - ОСОБА_3 Тому, з огляду на те, що на момент смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_7 не був зареєстрований та не проживав в квартирі АДРЕСА_1, як на момент смерті його матері, так і впродовж шести місяців після її смерті, та не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, можливо дійти висновку, що він не вступав у володіння спадковим майном. Також, як свідчать матеріали спадкової справи, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, який прийняв спадщину, був ОСОБА_5, який постійно проживав із нею, доглядав її, оскільки вона перебувала у безпорадному стані. Таким чином, ОСОБА_5 фактично вступив у володіння спадковим майном після смерті своєї дружини.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечували, надавши до суду письмові заперечення 20.07.2016р., 19.01.2017р., в яких вказали на наступне. ОСОБА_7 проживав разом зі своєю матір'ю ОСОБА_6 та вів спільне господарство з 24.07.1991р. до дня її смерті, про що свідчить відповідний акт від 07.07.2014р., після чого продовжував проживати за вищевказаною адресою та сплачувати комунальні послуги, що підтверджується квитанціями. ОСОБА_5 не проживав за зазначеною адресою з ОСОБА_6 на момент її смерті та не був там зареєстрованим. Також вказують, що ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом лише на компенсаційні рахунки, згідно матеріалів спадкової справи ОСОБА_6 ОСОБА_7 прийняв у спадщину від своєї матері 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, на підставі ст. 549 ЦК України 1963р. шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. В своїх письмових запереченнях на позов ОСОБА_1 до СТ «Радуга», про визнання права власності на земельні ділянки, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, ОСОБА_2 зазначає про те, що позивач в даному позові наводить факти, але документального підтвердження не надає. Згідно Статуту СТ «Радуга» для того, щоб стати членом даного товариства, необхідно також бути затвердженим на загальних зборах, однак вже кілька років останні не проводяться. Крім того, жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_5 будь-яку земельну ділянку в СТ «Радуга», немає. Також стверджує, що в Статуті СТ «Радуга» зазначається про те, що якщо особа не освоює земельну ділянку протягом двох років, ділянка передається на загальну чергу, та оскільки ОСОБА_5 за станом здоров'я не міг нею користуватися, увесь цей час земельну ділянку освоювала її родина, що стосується ОСОБА_1, останній не цікавився та не користувався нею до теперішнього часу. В зв'язку з викладеним ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні та в своїх письмових поясненнях також зазначає, що ОСОБА_7 був єдиним спадкоємцем 1/2 частки вищевказаної квартири, оскільки постійно там проживав разом зі своєю матір'ю до її смерті, в даній квартирі також проживала й вона, а згодом у них народилася дочка ОСОБА_3, вони разом сплачували комунальні послуги, здійснювали ремонт та вирішували інші питання, пов'язані із даною квартирою. Оскільки, ані ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, ані ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5, не заявили про частку вказаної спірної квартири, це свідчить про те, що вона була прийнята у спадщину ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 Також зазначає, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із заявою, якою підтвердив, що 1/2 частка квартири повинна належати ОСОБА_7, та він не встиг вчасно оформити всі належні документи.

ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про місце і дату розгляду справи, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши також, що в позовах ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, у попередніх судових засіданнях вказала про те, що проти задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, та позову ОСОБА_1 до СТ «Радуга», про визнання права власності на земельні ділянки, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, не заперечує.

Теплодарська міська рада Одеської області в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмові пояснення, в яких вказала про те, що вважає необґрунтованим позов ОСОБА_1 до СТ «Радуга», треті особи: ОСОБА_2, Теплодарська міська рада Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельні ділянки, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії. Оскільки земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3, на теперішній час не перебувають ні в приватній, ні в державній власності, у відповідності до норм земельного законодавства, єдиним їх власником є територіальна громада м. Теплодар. 03.06.2016р. на їх адресу від ОСОБА_1 надійшла заява з усіма необхідними документами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, в порядку безоплатної приватизації, але 23.06.2016р. позивач надав заяву про призупинення розгляду вищевказаної заяви до вирішення питання передачі СТ «Радуга» йому в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6. Також вказали, що в користуванні ОСОБА_5 в СТ «Радуга» перебувала лише одна земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3. Правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3, в судовому порядку у ОСОБА_1 немає. Крім того, звернули увагу на те, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, що знаходяться у комунальній власності, то Теплодарська міська рада Одеської області має приймати участь в даній справі в якості відповідача. В зв'язку з чим заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1

Садівниче товариство «Радуга» в судове засідання не з»явилось, яке було належним чином повідомлене про місце та час розгляду справи.

Заслухавши думки осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, підлягає частковому задоволенню; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до СТ «Радуга», треті особи: ОСОБА_2, Теплодарська міська рада Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельні ділянки, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, належить відмовити повністю, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.06.1963р.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у смт. Теплодарі виконкому Центральної райради м. Одеси, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим ІНФОРМАЦІЯ_11 Теплодарською селищною Радою виконкому Центральної райради м. Одеси. Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй: грошові вклади, що зберігаються в філії Центрального ощадбанку м. Одеси №5340/0325, та 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, інша 1/2 частка даної нерухомості також належала і померлому ОСОБА_7, в рівних частках кожному, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло на вказану квартиру, видане 18.05.1993р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №5238 від 18.05.1993р.

З матеріалів спадкової справи №01/2000, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6, вбачається заява ОСОБА_5 (який був чоловіком померлої ОСОБА_2) від 10.01.2000р., адресована Теплодарській державній нотаріальній конторі Одеської області, згідно якої, він приймає спадщину, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_6, а саме: грошові вклади, що зберігаються в філії Центрального ощадбанку м. Одеси №5340/0325, в зв»язку з чим просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було йому видане 17.02.2000р. державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за №379. ОСОБА_6 проживала за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить довідка №1156, видана міським виробничим правлінням житлово-комунального господарства Теплодарської міської ради. Крім того, наявні заяви ОСОБА_1, адресовані Теплодарській державній нотаріальній конторі Одеської області: №55 від 20.05.2014р., в якій він зазначає те, що після смерті його матері, він за усною домовленістю зі своїм братом відмовився від прийняття у спадщину 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, та ОСОБА_7 мав успадкувати дану частину нерухомості на своє ім'я, однак не успадкував, тому ОСОБА_1 просив прийняти вказану заяву та вчинити певні дії щодо прийняття ним зазначеної спадщини; №65 від 12.06.2014р. про прийняття ним спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_6, а саме: 1/2 частини вищевказаної квартири.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 16.03.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області.

Як вбачається зі спадкової справи №31/2009, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, до складу спадщини входить наступне майно, яке належало померлому на праві власності: земельна ділянка площею 1.00 гектарів, розташована в адмінмежах Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області; грошові заощадження з належними відсотками, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються на рахунках «Ощадного банку України». Згідно нотаріально посвідченого заповіту ОСОБА_5 від 10.01.2000р. належні йому грошові вклади з нарахованими відсотками, які зберігаються у філії Центрального ощадбанку м. Одеси №5340/0325 за рахунками НОМЕР_8, НОМЕР_9, в ощадбанку Приморського району м. Одеси за №5375/0272 за рахунками НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, - він заповідає своєму синові ОСОБА_1. Із заяви ОСОБА_1 (який є сином померлого ОСОБА_5) від 21.08.2009р., адресованої Теплодарській міській державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається, що він приймає спадщину, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5, а саме: земельна ділянка площею 1,00 га, розташована в адмінмежах Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області; грошові заощадження з належними відсотками, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються на рахунках «Ощадного банку України», в зв»язку з чим просив видати свідоцтва про право на спадщину, одне з яких - за законом на земельну ділянку площею 1.00 га для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження - АДРЕСА_7, було йому видане 14.08.2010р.; інше - за заповітом на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що зберігаються у філії Одеського міського відділення №7860/0272 ВАТ «Державний ощадний банк України» на підставі довідки №11-69/107 БТ від 27.08.2010р.; та за заповідальним розпорядженням на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що зберігаються у філії Одеського міського відділення №7860/0336 ВАТ «Державний ощадний банк України» згідно з довідкою №11-69/107 БТ від 27.08.2010р., - 05.08.2011р. державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 Із нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_7 (який також був сином померлого ОСОБА_5) від 13.11.2009р., адресованої Теплодарській міській державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається, що він спадщину в установлені законом строки не прийняв та відмовляється від належної йому частки спадкового майна за законом, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 його батька ОСОБА_5 Також, із заяви ОСОБА_1 від 10.07.2014р., адресованої Теплодарській міській державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається, що його батько ОСОБА_5, який помер після відкриття спадщини своєї дружини ОСОБА_6, фактично прийняв у спадщину 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, але не оформив своїх спадкових прав. Та в даній заяві зазначає про те, що він приймає вказану спадщину.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. в м. Теплодарі Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11, виданим повторно 31.10.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Згідно засвідченої копії спадкової справи ОСОБА_7 №42/2013, після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1, яка також належала і ОСОБА_9, в рівних частках кожному. З заяв: ОСОБА_2 (яка є дружиною померлого ОСОБА_7) №128 від 04.11.2013р., адресованої Теплодарській міській державній нотаріальній конторі Одеської області; ОСОБА_10 (яка є дочкою померлого ОСОБА_7) №131 від 13.11.2013р., засвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області; ОСОБА_3 (яка є дочкою померлого ОСОБА_7) №164 від 30.12.2013р., засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, вбачається про те, що вони приймають все майно, що залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, де б воно не було і з чого б не складалося.

Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 21.06.2016р., у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12; за даною адресою також були зареєстровані: ОСОБА_6 з 24.07.1991р. по 30.10.ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_7 з 25.06.ІНФОРМАЦІЯ_12 по 19.11.2013р., які зняті з реєстрації в зв»язку зі смертю.

З акту майстра жилого фонду ТОВ «ЖЕБП «Наше місто» від 07.07.2014р., складеного в присутності свідків - сусідів, також вбачається те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були зареєстровані за вищевказаною адресою, проживали разом та вели спільне господарство з 24.07.1991р. до дня смерті ОСОБА_6, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_11

Зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.07.1995р. Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в рівних частках кожному, належала на праві спільної часткової власності квартира за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 13.10.2014р. апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3, задоволена, рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28.05.2014р. скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері позивача - ОСОБА_6, у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, відмовлено.

На підставі рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 07.08.2015р. позов ОСОБА_2, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_10, ОСОБА_1, третя особа - Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7. Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7. Дане рішення суду набрало законної сили.

За ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015р. вказане рішення суду першої інстанції від 07.08.2015р., залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.02.2016р., вищезазначене рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 07.08.2015р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015р., залишено без змін.

Згідно довідки СТ «Радуга» від 25.07.2014р., ОСОБА_1 прийнятий в члени даного товариства на підставі рішення правління, протокол №15 від 06.06.2014р., земельна ділянка площею 0,0600га знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; на його ім'я була також видана членська книжка садовода №21.

З архівного витягу з рішення Теплодарської селищної ради народних депутатів №60/VIII-XXII від 07.02.1997р., наданого Теплодарським міським архівом виконавчого комітету Теплодарської міської ради, вбачається про передачу в приватну власність безоплатно земельних ділянок членам садового кооперативу та садового товариства «Радуга» для ведення індивідуального садівництва; видачу громадянам державних актів на право приватної власності на землю; також зазначено щодо реєстрації в книзі реєстрації громадян, яким передані земельні ділянки в приватну власність. Серед додатків до листа - список садового кооперативу «Радуга», де за порядковим номером АДРЕСА_9 зазначений ОСОБА_5, номер ділянки АДРЕСА_10, масив ділянки В; за порядковим номером АДРЕСА_11 зазначенй ОСОБА_7, номер ділянки АДРЕСА_11, масив ділянки В.

З письмового звернення в.о.голови СК «Радуга» від 23.10.2006р., адресованого міському голові м. Теплодар, вбачається про прохання провести коригування рішення Теплодарської міської ради №293-IV від 02.09.2004р. «Про затвердження назв вулиць та номерів земельних ділянок у межах користування СК «Радуга» в зв»язку з проведеною інвентаризацією та добавити до вищезазначених вулиць, в тому числі, АДРЕСА_11.

02.09.2004р. Теплодарською міською радою Одеської області прийнято рішення №293-1У «Про затвердження назв вулиць та номерів земельних ділянок у межах користування СК «Радуга».

30.11.2006р. Теплодарською міською радою Одеської області прийнято рішення №121-У «Про коригування плану та нумерації земельних ділянок, узгодження вулиць згідно проведеної інвентаризації СТ «Радуга».

З наданого ОСОБА_1 до суду копії паспорту ОСОБА_5 (серії НОМЕР_10), ІНФОРМАЦІЯ_6, вбачається наявність на 16 сторінці паспорту запис, що: «Рішенням від 5 вересня 1997р. 220-ХХ11 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,12га», містить підпис міського голови, дата «22.01.ІНФОРМАЦІЯ_5.» та печатка. Також на 10, 11, 12 сторінках зазначеної копії паспорту є: штамп Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області про реєстрацію 18.03.ІНФОРМАЦІЯ_5. шлюбу з ОСОБА_13; штампи про реєстрацію за адресами: з 22.05.1991р. по 17.11.1999р. в АДРЕСА_2; з 17.11.1999р. по 08.09.2006р. в АДРЕСА_8; з 04.10.2006р. в АДРЕСА_1. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, копія паспорту покійного батька була в його архівних документах.

Як вбачається з повідомлення СТ «Радуга» від 06.09.2016р., адресованого ОСОБА_1 на його письмове звернення, на правлінні товариства від 03.07.2016р. була розглянута його заява щодо передачі йому в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6, СТ «Радуга», та згідно рішення правління, дана земельна ділянка не може бути передана йому в користування, так як було рішення від 13.11.2013р. переписати її на вдову ОСОБА_2 після погашення заборгованості по членським внескам.

Згідно Статуту садівничого товариства «Радуга», затвердженого загальними зборами товариства від 16.02.2014р., садівниче товариство створюється як окрема юридична особа з метою задоволення і захисту законних суспільних, економічних та інших інтересів його учасників. Основним його завданням є організація та облаштування садівничих ділянок, та використання членами товариства для вирощення сільгосппродукції, та ведення особистого підсобного господарства. Організація та благоустрій садівничих ділянок здійснюється за рахунок особистих фінансових коштів членів товариства. Членами товариства можуть бути громадяни України, які внесли вступний, цільовий внесок у розмірах, визначених статутом товариства чи рішенням загальних зборів (конференції), додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Прийом громадян у члени СТ «Радуга» відбувається за їх письмовою заявою на правлінні, на підставі документу, який надає право на користування земельною ділянкою; членство настає з моменту затвердження рішення правління, загальними зборами (конференцією). Цивільно-правові відносини між товариством та його членами, спори спадкоємців про захист порушеного чи такого, що оспорюють переважного права на вступ до товариства, суперечки розлученого подружжя про право користування земельною ділянкою, а також спори майнового характеру між ними вирішуються у судовому порядку.

З протоколу №6а засідання правління СТ «Радуга» від 13.11.2013р. вбачається про розгляд заяви ОСОБА_2 з проханням переоформити на неї земельну ділянку по АДРЕСА_6, після смерті її чоловіка ОСОБА_7, правління вирішило надати відповідну згоду після погашення заборгованості по членським внескам.

На засіданні правління СТ «Радуга» від 03.07.2016р. була розглянута заява від ОСОБА_3 про прийняття її в члени товариства та переоформлення земельної ділянки по вул. Розова, 12, що раніше належала її батьку ОСОБА_7, однак рішенням правління їй було відмовлено в цьому за наявності рішення від 13.11.2013р. щодо переоформлення даної земельної ділянки на ОСОБА_2, після погашення заборгованості. Крім того, на зазначеному засіданні правління була також розглянута заява ОСОБА_1 щодо передачі йому в користування вищевказаної земельної ділянки, в чому йому також було відмовлено з вищенаведеної підстави, про що вбачається з протоколу правління №29.

Із заяви ОСОБА_1 від 03.06.2016р. вбачається його звернення до міського голови м.Теплодар із проханням надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0576га за адресою: АДРЕСА_3, для ведення індивідуального садівництва.

З довідки СТ «Радуга» від 03.06.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 є членом даного товариства, користується земельною ділянкою площею 0,0576га, що знаходиться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_3; заборгованості по членським внескам не має.

Як вбачається з письмової заяви ОСОБА_1 від 23.06.2016р., адресованої міському голові м.Теплодар, він просить призупинити розгляд його заяви від 03.06.2016р. про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, до вирішення правлінням питання стосовно передачі йому в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6, в даному товаристві, передану в 1997р. в приватну власність ОСОБА_5

Згідно рішення Теплодарської міської ради Одеської області №337-V від 30.08.2007р., вирішено передати земельні ділянки загальною площею 9,3257га для ведення садівництва у власність безоплатно громадянам, які є членами СТ «Радуга»; видати державні акти громадянам на право власності на земельні ділянки згідно чинного законодавства.

Як вбачається з довідок №1591, №1593 від 15.06.2017р. виконавчого комітету Біляївської міської ради, згідно даних погосподарської книги №2 Майорівської сільської ради за 2001-2005рр., за 1996-2000рр., у будинку по АДРЕСА_8, числився ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10

Згідно висновку з акту огляду в МСЕК серії 2-18 АВ Одеської обласної спеціалізованої кардіологічної лікувально-трудової експертної комісії №2 від червня 1992р., ОСОБА_5 був інвалідом другої групи, адреса проживання зазначена: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14, яка є матір»ю ОСОБА_4, показала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були подружжям та до 1989р. проживали в м. Одесі, а потім переїхали в м. Теплодар, де проживали разом до смерті ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_15, яка є колишньою дружиною ОСОБА_1, в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали разом в АДРЕСА_1, та в ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_6 померла. ОСОБА_7 з 1994р. проживав в м. Одесі, та коли в ІНФОРМАЦІЯ_5. у них з ОСОБА_2 народилась донька, вони переїхали до м.Теплодар.

Як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_16, який є рідним братом ОСОБА_2, його сестра та ОСОБА_7 одружились в ІНФОРМАЦІЯ_12 та проживали в АДРЕСА_1, де також проживала і його мати ОСОБА_6, яка померла згодом після їхнього весілля; в даній квартирі інколи проживав і ОСОБА_5, який був чоловіком ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7 Також вказав, що ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_12 працювала вчителем в школі в м. Теплодарі.

Свідок ОСОБА_17, яка є сусідкою, в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали разом в АДРЕСА_1, з ними також проживали й ОСОБА_7 зі своєю дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що з ОСОБА_7 вони разом працювали, та йому відомий той факт, що в 1991р. ОСОБА_7 зі своєю матір»ю придбали в м. Теплодарі квартиру, де і проживали разом, а у ІНФОРМАЦІЯ_12 він одружився та привіз свою дружину в зазначену квартиру, згодом у них народилась донька. Також вказав, що мати ОСОБА_7 хворіла та у ІНФОРМАЦІЯ_12 померла. З батьком ОСОБА_7 він познайомився лише в 2006р.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_7 разом зі своєю матір»ю ОСОБА_6, а з ІНФОРМАЦІЯ_12 і зі своєю дружиною ОСОБА_2, проживали в АДРЕСА_1.

Свідки: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в судовому засіданні показали, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживали разом в АДРЕСА_1, коли ОСОБА_6 хворіла її чоловік доглядав за нею до моменту її смерті. З родиною ОСОБА_13 у них були дружні відносини. ОСОБА_7 проживав в м. Одесі та коли він одружився та у нього народилася друга донька, він з сім»єю переїхав до м. Теплодар; працював він на залізній дорозі, його робота була пов»язана з відрядженнями.

У відповідності до ст. 524 ЦК України 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частина 1 ст. 529 ЦК України 1963р. визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, в тому числі, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 553 ЦК України 1963р. вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

За вимогами ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як визначено ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як визначає ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначається у ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В зв'язку з викладеним, суд задовольняє частково позов ОСОБА_1 та визнає за ним право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5, успадковане ним у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6, оскільки його вимоги основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами дослідженими в судовому засіданні. При цьому, суд виходить з того, що ОСОБА_5, відповідно до ст. 549 ЦК України 1963р., прийняв спадщину у вигляді 1/4 частки вказаної нерухомості після смерті його дружини ОСОБА_6, звернувшись до Теплодарської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка була прийнята нотаріусом, що підтверджується матеріалами спадкової справи ОСОБА_6, копія якої наявна в матеріалах справи, та дана обставина вже встановлена судовим рішенням у цивільній справі (рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 07.08.2015р. по справі №516/56/15-ц, провадження №2/516/46/15), що набрало законної сили, та у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню при розгляді зазначеної справи. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами спадкової справи останнього, копія якої наявна в матеріалах даної цивільної справи. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, суд відмовляє за безпідставністю, враховуючи вищевикладене.

Стаття 78 ЗК України визначає, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (ст. 80 ЗК України).

Частина 1 ст. 81 ЗК України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ст. 83 ЗК України).

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

За приписами ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану (ст. 6 Закону України «Про кооперацію»). Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (ст. 8 Закону України «Про кооперацію»).

Як зазначено у ч. 1 ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

За частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають права цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Радуга», про визнання права власності на земельні ділянки АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом, належить відмовити повністю за відсутністю правових підстав. Вищевказані земельні ділянки знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Теплодар, а не у Садівничого товариства «Радуга», та у відповідності до норм земельного законодавства, управління зазначеним майном, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Отже вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказані земельні ділянки, заявлені ним до неналежного відповідача, на що також акцентувала й увагу Теплодарська міська рада Одеської області, та клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, від позивача до суду не надходило. При цьому, в судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 у встановленому порядку не набув права власності на земельну ділянку АДРЕСА_3, державний акт на зазначену земельну ділянку на його ім»я не видавався, вона знаходилась у користуванні ОСОБА_5, а отже і відсутні підстави для визнання права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька.

Стосовно позовних вимог щодо скасування рішення правління Садівничого товариства «Радуга»: від 13.11.2013р. (протокол №6а) у частині «перепису земельної ділянки по АДРЕСА_6 на вдову ОСОБА_2 після погашення нею заборгованості по членським внескам»; та від 03.07.2016р. (протокол №29) у частині «відмови у передачі ОСОБА_1 в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6, та зобов'язання СТ «Радуга» переоформити на ім'я ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_6, суд також відмовляє в задоволенні за недоведеністю, оскільки у відповідності до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» порядок прийняття правлінням таких рішень підлягає затвердженню загальними зборами його членів та його затвердження, визначається статутом кооперативу, який є правовим документом, регулюючим діяльність останнього. Згідно Статуту СТ «Радуга», затвердженого загальними зборами товариства від 16.02.2014р., прийом громадян у члени СТ «Радуга» відбувається за їх письмовою заявою на правлінні, на підставі документу, який надає право на користування земельною ділянкою; членство настає з моменту затвердження рішення правління, загальними зборами (конференцією). Оспорювані рішення правління СТ «Радуга» були прийняті ним відповідно до вимог Статуту товариства, тому що у ОСОБА_1 відсутні підстави для передачі йому у користування земельної ділянки по АДРЕСА_6, оскільки вона передана ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_7, у якого в користуванні перебувала зазначена земельна ділянка.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені останнім судові витрати. При цьому, суд виходить із того, що загальна сума сплаченого ОСОБА_1 судового збору за його зустрічним позовом становить 2051 грн. 22 коп., судом задоволена частина його вимог та в зв»язку з цим стягується з ОСОБА_2 1/4 частина сплаченого ОСОБА_1 судового збору, яка становить 512 грн. 80 коп. (2051,22/2/2=512,80).

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549, 553 ЦК України 1963р., ст.ст. 83, 325, 327, 328, 355, 370, 372, 373, 1216, 1217, 1223, 1225, 1226, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 78, 80, 81, 83, 116, 118, 125 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003р. № 1087-IV, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213 - 216, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, а саме 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Одеса (ІН НОМЕР_1), право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5, успадковане ним у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 512 грн. 80 коп. понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, відмовити в задоволенні.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Радуга», треті особи: ОСОБА_2, Теплодарська міська рада Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки АДРЕСА_6 та АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5; скасування рішень правління Садівничого товариства «Радуга»: від 13.11.2013р. (протокол №6а) в частині «перепису земельної ділянки по АДРЕСА_6, садового масиву Центральний-2 СТ «Радуга» на вдову ОСОБА_2 після погашення нею заборгованості по членським внескам»; та від 03.07.2016р. (протокол №29) в частині «відмови у передачі ОСОБА_1 в користування земельної ділянки по АДРЕСА_6; та зобов'язання СТ «Радуга» переоформити на ім'я ОСОБА_1 земельну ділянку по АДРЕСА_6 в м. Теплодарі, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 12.09.2017р.

Суддя