У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси (далі - УПФ України в Київському районі м. Одеси) звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму переплаченої пенсії у розмірі 13 854 грн 86 коп.

Позов обґрунтовано тим, постановою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_4 з 01 січня 2011 року згідно довідок, наданих ОСОБА_4 УПФ в Київському районі м. Одеси, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік у розмірі 1 650 грн 43 коп. та здійснити виплату суми недоплаченої пенсії з урахуванням вже виплачених сум за даний період; стягнуто з УПФ України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_4 різницю між фактично виплаченою та перерахованою пенсією з 01 січня 2011 року.

06 липня 2011 року ОСОБА_4 звернулась до позивача з заявою про виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року, з відміткою, що постанова набрала законної сили 14 червня 2011 року.

13 липня 2011 року, згідно з розпорядженням за № 114322, УПФ України в Київському районі м. Одеси було проведено перерахунок пенсії відповідача на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2012 року, яку отримано позивачем тільки 17 лютого 2015 року, скасовано постанову Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Крім того, УПФ України в Київському районі м. Одеси вказувало, що перерахунок пенсії відповідачеві ОСОБА_4, на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року, було здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2010 рік у розмірі 1982 грн 63 коп., замість показника середньої заробітної плати за 2009 рік у розмірі 1650 грн 43 коп., як вказано у постанові суду.

У зв'язку з чим, позивачем 27 квітня 2015 року було ухвалено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії за № 114322, за яким встановлено, що суми переплати надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_4 за період з 01 січня 2011 року по 22 лютого 2015 року становить 13 854 грн 86 коп.

УПФ України в Київському районі м. Одеси вказувало, що ОСОБА_4 навмисно приховала факт винесення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2012 року, що стало підставою, відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ України в Київському районі м. Одесипросить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, визнано протиправними дії УПФ України в Київському районі м. Одеси щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_4 за показниками 2007 року; зобов'язано УПФ України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_4 з 01 січня 2011 року згідно довідок, наданих ОСОБА_4 УПФ України в Київському районі м. Одеси, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2009 рік у розмірі 1 650 грн 43 коп. та здійснити виплату суми недоплаченої пенсії з урахуванням вже виплачених сум за даний період; стягнуто з УПФ України в Київському районі м. Одеси на користь ОСОБА_4 різницю між фактично виплаченою та перерахованою пенсією з 01 січня 2011 року.

06 липня 2011 року ОСОБА_4 звернулась до УПФ України в Київському районі м. Одеси з заявою про виконання постанови Київського районного суду міста Одеси від 03 червня 2011 року, з відміткою, що вказана постанова суду набрала законної сили 14 червня 2011 року.

13 липня 2011 року, згідно з розпорядженням за № 114322, УПФ України в Київському районі м. Одеси було проведено перерахунок пенсії відповідача на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 було проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2010 рік у розмірі 1 982 грн 63 коп.

В подальшому постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2012 року, апеляційну скаргу УПФ України в Київському районі м. Одеси задоволено частково. Постанову Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2011 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою ОСОБА_4 у задоволенні адміністративного позову до УПФ України в Київському районі м. Одеси про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік відмовлено.

17 лютого 2015 року представник УПФ України в Київському районі м. Одеси отримав копію постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2012 року.

Рішенням УПФ України в Київському районі м. Одеси від 27 квітня 2015 року за № 114322 про утримання надміру виплачених сум пенсії, встановлено, що суми переплати надміру виплачених сум пенсії ОСОБА_4 за період з 01 січня 2011 року по 22 лютого 2015 року становить 13 854 грн 86 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно виходив із того, що позивачем не надано доказів, стосовно того, що пенсія за період з 01 січня 2011 року по 22 лютого 2015 року в розмірі 13 854 грн 86 коп. була виплачена відповідачу недобровільно, внаслідок лічильної (рахункової) помилки, або внаслідок недобросовісності з боку відповідача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що відповідач могла знати про прийняту постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, якою було скасовано постанову Київського районного суду Одеської області від 03 червня 2011 року, проте не повідомила позивача про неї; що під час проведення перерахунку пенсії відповідача позивачем була допущена рахункова (лічильна) помилка, були предметом розгляду судів попередніх інстанцій та їм надана належна правова оцінка.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г. Іваненко

А.В.Маляренко