Провадження №: 2/752/1889/17
У Х В А Л А

05.01.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БАНК "ЮНІСОН", третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання банку повернути та видати кошти,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "БАНК "ЮНІСОН", третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання банку повернути та видати кошти.

Ухвалою суду від 06.12.2016 року позивачу надавався строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: заявлений позивачем позов містить вимоги майнового характеру з ціною позову 3004746 грн. 64 коп.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за майновими вимогами складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судовий збір позивачем не сплачений.

Посилання в позовній заяві на те, що позивач на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору не заслуговує на увагу, адже відповідно до внесених змін до Закону України «Про судовий збір» від 22.05.2015 року № 484-У1 споживачів, які звернулися за захистом своїх прав, виключено з категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, дійсно, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. Оскільки спеціальним законом що визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є закон України «Про судовий збір», то саме цей закон підлягає застосуванню.

Крім того, з урахуванням темпоральних правил(принцип дії закону у часі) у разі колізії законів(суперечність один одному двох або більше чинних нормативних актів, прийнятих стосовно одного й того самого питання) застосовується акт, виданий пізніше, як у разі, коли про скасування старих норм прямо зазначено в новому законі, так і у випадку коли таких застережень у новому законі немає.

Оскільки Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», то саме Закон України «Про судовий збір» підлягає застосуванню для вирішення питання оплати судового збору.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України, зокрема при розгляді справ №6-3084цс15, 6-120цс16,6-1788цс16, 6-2117цс16,6-2269цс16 та ін.

У зв'язку з вищезазначеним, позивачу надавався строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання ухвали.

Вищезазначена ухвала отримана представником позивача, про що свідчить розписка, проте станом на 05.01.2017 р. недоліки зазначені в ухвалі не усунуті.

Згідно з вимогами ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі недоліки, тому подана позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "БАНК "ЮНІСОН", третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання банку повернути та видати кошти - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Ладиченко