Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Капоніс Андрія Євгеновича про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 до суду подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та оголошення заборони у будь-який спосіб вчиняти ОСОБА_5 будь-яких дій щодо укладення правочинів відносно квартири АДРЕСА_1.

Заяву мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1, яку позивач має намір повернути у свою власність з чужого незаконного володіння, наразі перебуває у власності ОСОБА_5, у зв'язку з чим остання на даний момент має досить реальну можливість на власний розсуд розпоряджатися будь-яким способом належною їй на праві власності квартирою, а отже, може в будь-який момент вчинити будь-які дії, які можуть бути направлені на відчуження квартири, з метою недопущення отримання ймовірних значних матеріальних втрат в разі задоволення судом позову, що може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Предметом спору за заявленими позовними вимогами є визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 01.06.2006 року, визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребування вищевказаної квартири з незаконного володіння ОСОБА_5

Згідно п.1 ч. 1ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майна або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Наведені у клопотанні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 доводи дають підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, у зв'язку з чим позов необхідно забезпечити шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1.

У частині вимог заяви про оголошення заборони у будь-який спосіб вчиняти ОСОБА_5 будь-яких дій щодо укладення правочинів відносно квартири АДРЕСА_1 необхідно відмовити у зв'язку із тим, що накладення арешту на спірну квартиру унеможливлює в будь-який спосіб здійснити її відчуження.

Керуючись статтями 151-153, 210 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В решті вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає чинності з 04 січня 2017 року.

Виконання ухвали доручити Дніпровському районному відділу державної виконавчої служби в м. Києві Головного територіального управління юстиції в м. Києві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідачем ухвала може бути оскаржена до Дніпровського районного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі заяви про скасування ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Л.М. Виниченко