АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Унікальний номер справи 753/4188/17 Головуючий в 1 інстанції - Леонтюк Л.К.
Апеляційне провадження 22-ц/796/8244/2017 Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 01 листопада 2003 року, відповідач ОСОБА_4 згідно договору позики без номера взяв у неї позику в сумі 355 000 ( триста п'ятдесят п'ять тисяч ) гривень для купівлі двокімнатної квартири в АДРЕСА_1.

Договір позики строковий - до 01 січня 2015 року.

У вказаний строк відповідач борг не повернув.

Борг повернути відмовився, посилаючись на фінансові труднощі і відсутність можливості повернути борг, що змусило її звернутись до суду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив про його скасування з ухваленням нового рішення про стягнення боргу. В скарзі посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд безпідставно не врахував, що відповідач повністю позов визнав, пояснив, що оригінал боргової розписки знаходився в нього в сейфі, звідки зник після крадіжки, проте борг він визнає.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Відповідач до апеляційного суду не з'явився.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина перша статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач на підтвердження укладення договору позики не надала , на вимогу суду її оригінал, тобто не довела належними доказами укладення договору позики.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відмовляючи в задоволенні позову суд вважав встановленими такі обставини.

Відповідно до копії розписки на а.с. 12 відповідач ОСОБА_4 отримав від позивача в борг суму позики 355 000 грн., як зазначено в розписці для купівлі квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні районного та апеляційного суду відповідач позовні вимоги повністю визнав.

Відсутність оригіналу розписки сторони пояснили суду її викраденням.

Враховуючи визнання відповідачем боргу, колегія суддів вважає за можливе прийняти вказане визнання лише в частині отримання коштів відповідачем в борг.

Разом з тим, в частині використання відповідачем вказаних коштів на придбання конкретної квартири, колегія суддів не приймає, оскільки вказана обставина в даній справі правового значення не має. Проте може бути використана відповідачем при розгляді іншої справи, з приводу спору, щодо вищевказаної квартири, що може призвести до порушення прав інших осіб не залучених до розгляду даної справи.

Відповідно до заяви ОСОБА_5, надісланої на адресу апеляційного суду в провадженні Дарницького районного суду м. Києва на даний час перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, предметом якого є і квартира АДРЕСА_1.

Обставина придбання квартири за спільні чи позичені кошти має встановлюватись саме в цій справі, а не в справі про стягнення боргу за боровою розпискою.

Так як, в даній справі встановлені боргові зобов'язання лише відповідача ОСОБА_4 та не встановлено, що вказані кошти, відповідач ОСОБА_4 використав в інтересах сім'ї, лише останній має нести відповідальність за такою борговою розпискою , поки не буде встановлено інше.

При цьому колегія виходить з вимог ст. 511 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Так, як, відповідач визнав факт отримання ним в борг коштів в сумі 355 000 грн., колегія суддів вважає за необхідне стягнути з нього вказану суму на користь позивача на підставі вищезазначених правових норм та у зв'язку з не виконанням ним зобов'язань, а також, керуючись ст. 88 ПК України стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 3550 грн.

Рішення районного суду, в порушення ч.4 ст. 174 ЦПК України, не мотивовано, з приводу не прийняття судом визнання відповідачем позовних вимог, а тому підлягає скасуванню , як таке що ухвалене з порушенням норм процесуального права, що призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314,316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 355 000 грн. та 3 550 грн. судового збору, а всього 358 550 грн. (триста п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят грн.).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: