АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Волошиної В.М.

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альберт - Київгума Лтд" до Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» про скасування висновку центральної лікарської комісії та повідомлення про професійне захворювання, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альберт - Київгума Лтд» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року,

встановила:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Альберт - Київгума Лтд» ( далі - ТОВ «Альберт- Київгума Лтд») звернулося до суду з позовом про скасування висновку центральної лікарської експертної комісії №4/58 від 31.01.2017 р. Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» щодо професійного характеру захворювання ОСОБА_1 - пресувальника ТОВ «Альберт - Київгума Лтд» та повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 02.02.2017 р., видане на підставі такого висновку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання є незаконним, оскільки при його прийнятті неодноразово була порушена процедура встановлення зв'язку захворювання з умовами праці.

Крім того, одне з вказаних у рішенні (висновку, повідомленні) захворювань - варикозна хвороба кінцівок, хронічна венозна недостатність ІІІ (третьої ) стадії за СЕАР, взагалі не відноситься до Переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1662 від 08.11.2000 р.

Оскільки за результатами досліджень шумового навантаження та інфразвуку, здійсненого державною установою «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» 03.11.2016 р. еквівалентний рівень шуму на робочому місці ОСОБА_1 на момент проведення вимірів склав 82,4 дБ (що перевищує допустимий рівень всього на 2,4 дБ), які вписуються в межі допустимої похибки звуковимірювального прибору «Октава-101А», за результатами попередніх медичних оглядів працівника не було встановлено захворювань слуху, при цьому у працівника встановлена гіпертонічна хвороба, яка є однією з найпоширеніших причин виникнення сенсоневральної приглухуватості, визнання відповідачем наявного у працівника захворювання на хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість, легка ступінь (ІІ ст. за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3) професійним є таким, що не відповідає дійсності.

Санітарна-гігієнічна характеристика умов праці від 23.11.2016 р. складена не уповноваженим органом, не може слугувати підставою для визнання захворювання професійним.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Альберт - Київгума Лтд» - Марченко Л.Є., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Свої доводи мотивує тим, що законодавцем передбачено право позивача, як роботодавця та юридичної особи, не погодитися з висновком Інституту медицини праці та оскаржити такий висновок у судовому порядку.

В оскаржуваному рішенні судом упущена частина друга пункту 68 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, яка прямо вказує, що оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. При цьому в рішенні існує посилання на Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань на виробництві №112 від 25.08.2004 р., яка втратила чинність в 2011 році.

Твердження суду про оскарження позивачем санітарно-гігієнічної характеристики умов праці не відповідає дійсності, так як позивач звертався до суду з позовом про скасування висновку центральної лікарської експертної комісії №4/58 від 31.01.2017 р. та повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 від 02.02.2017 р.

В судовому засіданні представник ТОВ «Альберт - Київгума Лтд» - Марченко Л.Є. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» - Матусевич Р.М. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2017 року центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" прийнято рішення про встановлення ОСОБА_1, місце останньої роботи : ТОВ "Альберт-Київгума Лтд", діагнозу професійного захворювання: варикозна хвороба нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність (третьої ) стадії за СЕАР; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, початкові явища (1ст. за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3). Зазначено, що останньому протипоказана робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища. Висновок видано на підставі протоколу засідання Центральної лікарсько-експертної комісії від 31.01.2017 р.№4/58 ( медичний висновок №160 від 01.02.2017 р.) (а.с.6).

Повідомлення за формою П-3 від 01.02.2017 р. було отримано керівником ТОВ "Альберт-Київгума Лтд".

Відповідно до п.70 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві ( далі- Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. №1232, повідомлення за формою П-3 надсилається також закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, робочому органові виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за місцезнаходженням підприємства, а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу.

Підставою для звернення до суду з вказаним позовом слугувало те, що ТОВ "Альберт-Київгума Лтд" вважає незаконним рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання, прийнятого центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", оскільки при його прийнятті була порушена процедура встановлення зв'язку захворювання з умовами праці; одне з захворювань працівника, вказаних у рішенні, взагалі не є професійним.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що висновок центральної лікарсько-експертної комісії державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" про професійний характер захворювання ОСОБА_1 прийнято з дотриманням визначених законом процедур. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права про визнання незаконною та скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, скасування повідомлення не відповідає ст.16 ЦК України, оскільки оскаржувані документи не віднесені до правочинів.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 9 Закону України "Про охорону праці" передбачено право працівника на відшкодування шкоди у разі ушкодження здоров'я.

Так, відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору.

За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, зберігаються місце роботи (посада) та середня заробітна плата на весь період до відновлення працездатності або до встановлення стійкої втрати професійної працездатності. У разі неможливості виконання потерпілим попередньої роботи проводяться його навчання і перекваліфікація, а також працевлаштування відповідно до медичних рекомендацій.

Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.16 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування " застраховані особи мають право, в тому числі на: отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом; послуги медичної реабілітації; послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію, якщо загальна тривалість професійної реабілітації не перевищує двох років; відшкодування витрат під час проходження медичної і професійної реабілітації на проїзд до місця лікування чи навчання і назад, витрат на житло та харчування, транспортування багажу, на проїзд особи, яка його супроводжує; послуги соціальної реабілітації, включаючи придбання автомобіля, протезів, допомогу у веденні домашнього господарства, що надаються відповідно до законодавства.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем у якості сторони у спорі або третьої особи не було залучено працівника ОСОБА_1, інтереси якого зачіпаються даним позовом.

На вказані обставини не звернув уваги суд першої інстанції і у порядку, встановленому ст. 35 ЦПК України, не обговорив питання про залучення ОСОБА_1 до участі у справі у якості третьої особи, хоча вирішив питання та ухвалив судове рішення, яке впливає на права та інтереси останнього.

Не залучення ОСОБА_1 до участі у справі, позбавило можливості суд з'ясувати обставини встановлення професійного характеру захворювання останнього у повному обсязі, а також думку потерпілої особи з приводу даного спору.

Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що незалучення до участі у справі ОСОБА_1 позбавило суд можливості повно встановити обставини справи та є порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, оскільки рішенням суд вирішив питання про права та інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі.

Оскільки відповідно до діючого процесуального законодавства апеляційний суд не має повноважень на притягнення до участі у справі нового учасника судового розгляду, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альберт - Київгума Лтд» задовольнити частково

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альберт - Київгума Лтд" до Клініки професійних захворювань державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» про скасування висновку центральної лікарської комісії та повідомлення про професійне захворювання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/6055/17-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/9726/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.