Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1462/17 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 55 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Микитюк О.Ю., Борисюка Р.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного університету телекомунікацій на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 3 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету телекомунікацій про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 1 вересня 2013 року була прийнята на посаду прибиральника службових приміщень Державного університету телекомунікацій. 31 серпня 2015 року її звільнено у звязку із скороченням штату.

Зазначає, що у день звільнення відповідач не виплатив всіх належних їй сум, зокрема, не нарахована сума індексації заробітної плати за період з 1 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року, що, в свою чергу, призвело й до зменшення розміру вихідної допомоги при звільненні.

З огляду на вищезазначене, просила стягнути з Державного університету телекомунікацій суму індексації за період з 1 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 997 грн. 71 коп., 350 грн. 88 коп. недоплаченої вихідної допомоги, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 23735 грн. 88 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 3 липня 2017 року позовні вимоги задоволено .

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 1 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року в розмірі 997 грн. 71 коп., недоплачену вихідну допомогу в розмірі 350 грн. 88 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 23735 грн. 88 коп.

Стягнуто з Державного університету телекомунікацій на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що суд не взяв до уваги правовий висновок, який міститься у постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року, та не врахував розмір недоплаченої позивачці суми, її істотність порівняно із середнім заробітком останньої.

Вказане свідчить про недотримання судом принципу справедливості та неупередженості при розгляді даної справи.

Також зазначає, що на час звільнення ОСОБА_1 законодавством не був визначений порядок проведення індексації грошових доходів населення, у звязку з чим відповідач був позбавлений можливості вчасно нарахувати індексацію заробітної плати позивачки.

Поза увагою суду залишилась й та обставина, що ОСОБА_1 звернулась з даним позовом через два роки після того, як їй стало відомо про порушення її прав, що свідчить про недотримання нею строку позовної давності.

В судовому засіданні представник Державного університету телекомунікацій підтримав апеляційну скаргу.

На думку представника ОСОБА_1, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 1 вересня 2013 року працювала на посаді прибиральника службових приміщень Державного університету телекомунікацій та 31 серпня 2015 року була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Наявні в матеріалах справи розрахункові листи свідчать про те, що протягом липня-серпня 2015 року індексація заробітної плати позивачки не проводилась, й відповідно, у день її звільнення зазначені кошти не були виплачені останній.

За правилами ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, й оплата праці.

Отже, відповідач зобовязаний був провести індексацію заробітної плати протягом вказаного періоду та виплатити зазначені кошти.

Посилання представника відповідача на відсутність правового механізму проведення індексації є безпідставним та не свідчить про наявність спору між сторонами про розмір належних до виплати сум при звільненні.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Дана постанова у встановленому законом порядку не скасована та є чинною.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Цим же Законом Кабінету Міністрів України доручено за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» зобовязано Кабінет Міністрів України затвердити особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2015 рік.

Такий порядок Кабінетом Міністрів України на час звільнення ОСОБА_1 затверджений не був. Отже, відповідач зобовязаний був керуватись порядком проведення індексації, встановленим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за №1078.

У звязку з тим, що на час звільнення ОСОБА_1 їй не була нарахована й виплачена індексація заробітної плати за період з 1 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 997 грн. 71 коп., відповідач зобовязаний також сплатити на користь останньої 350 грн. 88 коп. вихідної допомоги, передбаченої ст. 44 КЗпП України.

Зазначені суми не оспорюються сторонами та підтверджені відповідними розрахунками.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року за №13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належній йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у звязку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у звязку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року ( справа №6-113цс16).

Оскільки між сторонами відсутній спір про розмір належних до виплати коштів при звільненні та позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми індексації та недоплаченої вихідної допомоги підлягають до задоволення в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 23735 грн. 88 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 5 жовтня 2016 року, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки у справі, яка переглядалась Верховним Судом України, між сторонами існував спір щодо розміру належних сум при звільненні працівника й позовні вимоги судом задоволено частково.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, є безпідставним.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 дійшов висновку, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Таким чином, перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

У даному випадку розрахунок з ОСОБА_1 проведений не був, порушення її права триває, відтак строк позовної давності не пропущений.

З огляду на вищезазначене, підстави для зміни чи скасування рішення відсутні.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного університету телекомунікацій відхилити .

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 3 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: