АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д. Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника позивача Бабенка А.І.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 05.09.2008 між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5. укладено кредитний договір № 38.1/АК-00071.08.02, згідно з умовами якого останньому надано кредитні кошти у розмірі 38 267,91 доларів США, які він зобов'язався повернути до 05.09.2015 та сплатити відсотки за користування ними.

На виконання зобов'язань за договором того ж дня між сторонами укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля Nissan, модель X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком складала 7 663,37 доларів США та 21 127 грн 21 коп.

06.01.2015 банку стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті позичальника звернувся його батько - ОСОБА_6, якому 16.01.2015 було надіслано вимогу про погашення заборгованості. Вимога залишилася без задоволення.

Позивач просив звернути стягнення на предмет застави за договором застави транспортного засобу від 05.09.2008, а саме: автомобіль Nissan, модель X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1, на задоволення вимог ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором від 05.09.2008 № 38.1/АК-00071.08.2 у розмірі 7 663,37 доларів США та 21 088 грн 14 коп., яка складається із суми заборгованості за кредитом - 7 570,21 доларів США, суми поточної заборгованості за процентами за кредитом - 42,51 доларів США, суми простроченої заборгованості за процентами за кредитом - 50,65 доларів США, суми поточної та простроченої заборгованості за платою за кредитом - 2 564 грн 38 коп., загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 18 399 грн 87 коп., загальної суми 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 123 грн 89 коп., шляхом реалізації на прилюдних торгах із встановленням початкової ціни продажу предмета застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі, оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2016 рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2015 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5, спадкоємцем якого є ОСОБА_6, перед ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором від 05.09.2008 № 38.1/АК-00071.08.2 у розмірі 7 663,37 доларів США та 21 088 грн 14 коп., яка складається із суми заборгованості за кредитом - 7 570,21 доларів США, суми поточної заборгованості за процентами за кредитом - 42,51 доларів США, суми простроченої заборгованості за процентами за кредитом - 50,65 доларів США, суми поточної та простроченої заборгованості за платою за кредитом - 2 564 грн 38 коп., загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 18 399 грн 87 коп., загальної суми 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 123 грн 89 коп., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки Nissan, модель X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом реалізації на прилюдних торгах. Встановлено початкову ціну продажу застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.06.2017 касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не дав належну оцінку наявним у справі доказам, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Разом з цим, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч. 3 ст. 303 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємець не набув права власності на спадкове майно, а отже вимоги банку є передчасними.

З вказаним висновком суду погодитись неможливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2008 між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 38.1/АК-00071.08.02, згідно з умовами якого останньому надано кредитні кошти у розмірі 38 267,91 доларів США, які він зобов'язався повернути до 05.09.2015 та сплатити відсотки за користування ними.

З метою виконання зобовязаня 05.08.2008 між сторонами укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля Nissan, модель X-TRAIL, рік випуску 2008, державний номерний знак НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Із копії відповіді ПАТ «Родовід Банк» від 11.06.2014 на ім'я ОСОБА_8 вбачається, що копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 надана банку 30.04.2014 (а.с.150).

17.01.2015 ПАТ «Родовід Банк» направило ОСОБА_6 як спадкоємцю ОСОБА_5 вимогу (претензію) від 16.01.2015 № 18.1-11-6.6/197 про погашення боргових зобов'язань позичальника на підставі вимог статей 1216, 1218, 1282 ЦК України (а.с.22,23).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У відповідності до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право на пред'явлення вимог до спадкоємців.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємця.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 08.04.2015 у справі № 6-33цс15, яка, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування судами.

Позивач дізнався про смерть ОСОБА_5 30.04.2014. З вимогою до спадкоємця банк звернувся 17.01.2015, тобто після спливу визначеного законом шестимісячного строку.

Таким чином, оскільки кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця поза межами визначених законом спеціальних строків це є підставою для відмови кредитору у стягненні заборгованості із спадкоємця.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших правових підстав.

У зв'язку з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І.Оніщук

Судді Л.Д.Українець

В.А.Шебуєва