Справа № 635/3473/17
Провадження по справі № 2/635/2367/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту,-

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати за ним право власності на автомобіль марки та моделі Toyota Camry, 2005 року випуску, двигун обємом 2362, шасі ( кузов, рама, коляска) №JTDВE38К403050433, реєстраційний номер НОМЕР_1 та звільнити вказаний автомобіль з-під арешту, виключивши його з акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

При предявленні позову до суду позивачем не було сплачено судового збору.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду із позовною заявою, в якій обєднані вимоги як майнового (визнання права власності на автомобіль), так і немайнового (звільнення автомобілю з-під арешту) характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Аналогічне положення міститься в п. 12,13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до якого у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Відповідно до п. 10 зазначеної постанови, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, позивач, за подання ним позовної заяви з вимогою немайнового характеру повинен сплатити судовий збіру розмірі 640,00 гривень.

Законом України «Про судовий збір» передбачена ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Позивачем взагалі не сплачений судовий збір завимогу майнового характеру, а ціна позову, зазначена в позовній заяві позивачем не підтверджена жодними доказами, що позбавляє суд можливості встановити розмір судового збору, який позивачу необхідно сплатити за подання до суду позову з вимогою майнового характеру.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст. 119 ПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

В порушення зазначених вище вимог, в позовній заяві не зазначено повної адреси відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2017 року позовну заяву залишено без руху, позивачу був наданий строк для усунення вищезазначених недоліків заяви 5 днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

Копія ухвали була надіслана позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою рекомендованою кореспонденцією.

У встановлений суддею строк позивач не усунув недоліки заяви, із заявою про подовження строку на усунення недоліків до суду не звертався.

При таких обставинах, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись ст. ст. п. 3 ч. 5 ст. 74, ст.ст. 115, 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту - вважати не поданою та повернути позивачеві.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя