Справа № 357/4822/15-ц
У Х В А Л А

03 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши подання державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного виконавця Білоцерківського міськвідділу ДВС ГТУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, оскільки вона має не виконані зобовязання по сплаті боргу на користь ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку» в сумі 54 172 грн. 80 коп. та судові витрати.

Встановлено, що на виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 51576994 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/357/2026/15 виданого Білоцерківським міськрайонним судом 07.09.2015 року згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку» заборгованості за кредитним договором від 05.04.2013 року в сумі 54 172 грн. 80 коп.

Державний виконавець в судове засідання не зявилася, подала суду заяву де просила розглянути дане подання без участі державного виконавця.

Судом встановлено, що на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ 06.07.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провад женя.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Київській області від 08.11.2016 року за №3/2-14220 боржник ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕЕ № 017764 виданим 16.05.2008 року.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону України від 4 листопада 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України. У зв'язку із цим суди розглядали подання державних виконавців про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників у виконавчому провадженні.

Ст. 377-1 ЦПК України врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом п. 18 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За своїм змістом словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець здійснила виконавчі дії щодо виявлення майна боржника, зокрема, було зроблено запити щодо виявлення рухомого і нерухомого майна боржника, перепровірено рахунки ОСОБА_1 в банківських установах, але відсутні підтверджуючі дані про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів державного виконавця.

Державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про свідоме, злісне ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду. Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити в поданні.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, що передбачено положеннями п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на зазначене, задоволення даного подання про обмеження у праві виїзду за кордон, є передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.4,6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», від 21.01.1994 року, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Копію ухвали надіслати до Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3