№ 336/2362/17
пр. № 2/336/1503/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Наумові А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району звернулась з позовом до ОСОБА_1, вказавши, що неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 Відповідач не виконує своїх обовязків по вихованню неповнолітнього сина, внаслідок чого ОСОБА_2 вчиняє кримінальні правопорушення, не створила йому належних матеріально-побутових умови проживання, тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини та передати неповнолітнього чистякові Я.В. органу опіки та піклування для вирішення його подальшої долі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку судовими повістками, направленими за зареєстрованим місцем проживання та за телефоном (а.с. 25). Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Згідно свідоцтва про народження, матірю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 (а. с. 7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 03.05.2013 року, відомості про батька ОСОБА_2 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 8).

Як вбачається з висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району м. Запоріжжя від 11.04.2017 року визнано доцільним позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_2 (а. с. 4-5).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2015 року в задоволенні позову Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відмовлено (а. с. 9).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення виді попередження (а. с. 37).

З актів обстеження умов проживання у лютому 2017 року вбачається, що при відвіданні працівниками органу опіки місця проживання ОСОБА_1 двері їм ніхто не відчинив.

З характеристики ЗНВК «Освіта» від 04.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.09.2015 року навчається в закладі, натомість не виявляє зацікавленості у навчанні, не виконує завдань, без поважних причин пропускає заняття.

З характеристики за місцем проживання вбачається, що ОСОБА_1 вихованням сина не займається, ОСОБА_2 не відвідує школу, займається бродяжництвом та крадіжками.

З довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.03.2017 року у бурезні 2017 року сімейним лікарем здійснювався виїзд за місцем проживання відповідача, однак, ніхто не відчинив.

Відповідно до відомостей з Шевченківського ВП Дніпровського ВП є підстави підозрювати причетність ОСОБА_2 до скоєння корисливих злочинів.

Інші документи та характеристики судом не оцінюються, оскільки вони були предметом дослідження судом при розгляді справи та ухваленні рішення суду від 03.09.2015 року, тож суд виходить лише х тих обставин, які виникли після того, як судом розглядалось питання про позбавлення чистякової Г.в. батьківських прав.

Висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 11.04.2017 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо сина ОСОБА_2

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Досліджені судом письмові докази у своїй сукупності підтверджують підстави, на які посилався орган опіки та піклування як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, а саме ОСОБА_1 не виконує своїх обов'язків щодо ОСОБА_2, не забезпечує йому належних умов проживання, не виховує його у дусі поваги до оточуючих, не забезпечує здобуття сином належної освіти.

Крім того, спосіб життя ОСОБА_1, яка являється особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина, вживає алкогольні напої, переконує суд у тому, що вона, як матір неповнолітнього хлопчика не керується такими духовними та моральними цінностями, які б дозволили їй виховувати сина у дусі поваги до закону, дотримання суспільних та етичних норм, тощо.

Небажання ОСОБА_1 з'являтися в судове засідання, незважаючи на те, що вона телефоном була сповіщена про розгляд справи, свідчить про те, результат розгляду позовної заяви її не цікавить.

Проаналізувавши вивчені по справі докази, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 батьківські обов'язки належним чином не виконує, належним чином сина не виховує та належних умов проживання йому не забезпечує, тому є передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав.

З урахуванням положення п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування органу опіки та піклування - Районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк