Провадження 2/263/487/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. У позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1, та грошові кошти на ощадних книжках. Крім нього спадкоємців за законом не має. Після смерті ОСОБА_1 позивач не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки весь час мешкав у спадковому будинку та ощадні книжки зберігав у себе. У зв'язку з тим, що на теперішній час у нього немає можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса через відсутність відомостей стосовно того, де саме була зареєстрована його мати, де саме відкрилася спадщина, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1, та грошові кошти на ощадних книжках.

Позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04 лютого 1999 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 13 квітня 1973 року після укладення шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 06 березня 2003 року батьками ОСОБА_1 зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на забудівлю, виданої виконавчим комітетом Маріупольської міської ради народних депутатів НОМЕР_4, ОСОБА_2 належить домоволодіння АДРЕСА_1, на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 09 грудня 1992 року №13.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 09.12.1992 року №369/11 «О приемке в эксплуатацию и выделении в отдельное индивидуальное домостроение лит. Б-1 по АДРЕСА_1» було вирішено житловий будинок літ. Б-1. зі всіма побудовами та спорудами, які належать гр. ОСОБА_2. з земельною ділянкою 406 кв.м. виділено у самостійне домоволодіння з номером 21а. Проте у побудинковій книзі, а також реєстраційному штампі у паспорті зазначено адресу: АДРЕСА_1.

Оскільки у побудинковій книзі, яка підтверджує факт прийняття позивачем спадщини зазначено адресу АДРЕСА_1 та у свідоцтві про право особистої власності на будівлю невірно було зазначено прізвище матері позивача, що унеможливлює видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування.

Згідно з технічним паспортом на домоволодіння АДРЕСА_1 загальна площа складає 65,4 кв.м, житлова площа складає 32,4 кв.м.

Згідно з витягом зі спадкового реєстру №45527985 від 25.10.2016 року після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом приватного нотаріуса Пахніць Н.В. на усне звернення ОСОБА_1, останньому роз'яснено, що через відсутність відомостей стосовно того, де саме була зареєстрована ОСОБА_2, та де відкрилася спадщина, не має можливості завести спадкову справу.

Відповідно до роз'яснень, наданих у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема Цивільного кодексу Української PCP.

Пунктом 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 №7 Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 526 Цивільного кодексу УРСР). У зв'язку із тим, що мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та спадкове майно прийнято позивачем фактично до вказаних правовідносин повинні застосовуватися правила Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 Цивільного кодексу УРСР).

Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дії, що свідчать про прийняття спадщини закріплені у ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP, відповідно до якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що постійним місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 та спадкове майно теж знаходиться за цією адресою, то місцем відкриття спадщини є м. Маріуполь.

Діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що на час смерті матері позивач був зареєстрований та постійно мешкав у спадковому будинку, а отже вступив в управління та володіння спадковим майном, після смерті матері позивач є єдиним спадкоємцем, визнання за ним права власності не порушує нічиїх інтересів, крім того, на теперішній час позивач позбавлений можливості в інший спосіб оформити спадкові права після померлої матері, нотаріус йому відмовив у заведенні спадкової справи, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 та грошові кошти.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння літ. Б-1, літ. Б1-1за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 65,4 кв.м, житловою площею 32,4 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на грошові кошти, що зберігаються на ощадних книжках: рахунок НОМЕР_5; рахунок НОМЕР_6; рахунок НОМЕР_7 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.С. Ікорська