Провадження №22-ц/784/1724/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 478/1741/16-ц Головуючий І інстанції - Сябренко І.П
Провадження № 22-ц/784/1724/17 Доповідач - Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Ватутіна» на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства (далі - ПП) «Агротех», ТОВ «Ватутіна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінський Ігор Дмитрович про визнання договору оренди землі недійсним, стягнення орендної плати та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який в подальшому уточнила та в якому посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим НОМЕР_1, загальною площею 8,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, Михайлівська сільська рада. Зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 надала в оренду ПП «Агротех», строк дії якої закінчувався в 2017 р. Позивачка неодноразово повідомляла ПП «Агротех» про відмову від наступної пролонгації договору оренди, оскільки, користуючись власними правами вирішила розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд. Натомість після звернення до державного реєстратора, їй стало відомо, що земельна ділянка без її волі передана у наступну оренду до 2026 року ТОВ «Ватутіна», посадові особи якого підробили та сфальсифікували документи, без згоди та відома власника. За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження. Також позивачка зазначала, що ПП «Агротех» здійснив реєстрацію припинення договору оренди з нею навіть не повідомивши про такі дії та незаконно передав до ТОВ «Ватутіна» належну їй земельну ділянку без її відома та власне згоди. ТОВ «Ватутіна» підробивши підписи та склавши завідомо сфальсифікований договір оренди, здійснив державну реєстрацію останнього, позбавивши її права користування власною земельною ділянкою на наступні 10 років. Крім того, ПП «Агротех» не здійснило розрахунок з позивачкою за користування земельною ділянкою та вчинивши державну реєстрацію припинення речового права, фактично позбавило позивачку права отримувати орендну плату за 2016 рік. Окрім того, станом на дату подання заяви до суду, земельну ділянку позивачки обробляє фактично ПП «Агротех», а юридично ТОВ «Ватутіна». Також позивачка зазначила, що своїми діями ПП «Агротех» позбавив її права отримати грошові кошти за оренду землі, які вважає доцільним стягнути з обох відповідачів солідарно в сумі 19729,72 грн. Крім того, відповідач позбавив її можливості обробляти та розпоряджатись власною земельною ділянкою, отримувати вигоду, чим заподіяв їй збитки, які вона оцінює у 5000 грн. На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ТОВ «Ватутіна» та ОСОБА_1, та скасувати його державну реєстрацію. Стягнути солідарно з ПП «Агротех» та ТОВ «Ватутіна» орендну плату за період 2016 р. за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 19729,72 грн., витрати на правову допомогу у сумі 5270,28 грн., а також судові витрати.

24.01.2017 р. позивачка надала суду заяву, в якій просила її позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації договору оренди землі, стягнення солідарно з відповідачів ПП «Агротех» та ТОВ «Ватутіна» орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 19729,72 грн. за 2016 р., матеріальних збитків і витрат на правову допомогу в розмірі 5270,28 грн. залишити без розгляду.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_1 до ПП «Агротех» Казанківського району Миколаївської області та ТОВ «Ватутіна» Казанківського району Миколаївської області в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації договору оренди землі, стягнення в солідарному порядку орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 19729 грн. 72 коп., матеріальних збитків і витрат на правову допомогу в розмірі 5270 грн. 28 коп. - залишено без розгляду з роз'ясненням позивачці її права на повторне звернення до суду.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Ватутіна» задоволено. Судом визнано недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,37 га, укладений 25 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Ватутіна», державну реєстрацію якого проведено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. 18 травня 2016 року, номер запису про інше речове право 14551778. В задоволенні позовних вимог до ПП «Агротех» Казанківського району Миколаївської області про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Ватутіна» Казанківського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи в розмірі 1451 грн. 68 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач - ТОВ «Ватутіна» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивачки не визнала доводи апеляційної скарги, просила її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи були створені такі умови. Судом були досліджені і оцінені в їх сукупності всі докази, надані сторонами, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. Виходячи з наданих сторонами доказів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог до ТОВ «Ватутіна».

Ухвалюючи рішення по справі суд виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1383 від 04.08.2010 року, є власником земельної ділянки площею 8,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Згідно договору оренди земельної ділянки від 23.04.2013 року, державну реєстрацію якого проведено 01.08.2013 року, номер запису про інше речове право 1986237, власник земельної ділянки ОСОБА_1 передала її в оренду ПП «Агротех» строком до 31.12.2017 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №59353343 від 18.05.2016 року вбачається, що 18.05.2016 року на підставі рішення приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінського І.Д. №29645387 проведено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі договору оренди землі від 23.04.2013 року, укладеного між ПП «Агротех» та ОСОБА_1 Відповідно до договору оренди землі від 25.04.2016 року, державну реєстрацію якого проведено 18.05.2016 року, номер запису про інше речове право 14551778, власник земельної ділянки ОСОБА_1 передала її в оренду ТОВ «Ватутіна» строком на 10 років.

Також судом було встановлено, що згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи Київської незалежної судово-експертної установи від 02 грудня 2016 року № 2020, підпис від імені «Орендодавця» ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 25 квітня 2016 року, укладеного між «Орендодавцем» ОСОБА_1 та «Орендарем» ТОВ «Ватутіна», виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.Згідно з даним висновком проведення експертизи було доручено експерту ОСОБА_3

Проте даний висновок експертизи судом було визнано неналежним доказом, оскільки зазначений фахівець згідно з Державним реєстром атестованих судових експертів мав свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, яке діяло до 30 березня 2016 року, і було визнано недійсним 6 червня 2012 року у зв'язку зі звільненням ОСОБА_3 з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Крім того, проведення експертизи було здійснено по копії, що протирічить п.3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та п.1.1 Розділу «Почеркознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 8 жовтня 1998 року з наступними змінами. Крім того, вказана експертиза згідно з ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» могла бути проведена виключно державними спеціалізованими установами, оскільки почеркознавча експертиза відноситься до криміналістичних. Київська незалежна судово-експертна установа не є державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність.

Однак, під час розгляду справи за клопотанням представника позивачки було проведено повторну почеркознавчу експертизу на предмет дослідження підпису орендодавця на спірному договорі оренди. Проведення експертизи було доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та об'єктом дослідження визначено оригінал оспорюваного договору оренди землі від 25 квітня 2016 року, наданого Казанківською районною державною адміністрацією. Зідно висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №160 від 5 квітня 2017 року підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 25 квітня 2016 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Ватутіна», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

З урахуванням викладеного, а саме того, що під час укладання спірного договору, текст договору було підписано від імені позивачки сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а тому це є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Також, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред'явлені до ПП «Агротех» про визнання договору оренди землі недійсним задоволенню не підлягають, оскільки вказане підприємство не є стороною спірного договору.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Агротех» ніким із учасників процесу в установленому законом порядку не оскаржене. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Агротех» про визнання договору оренди землі недійсним, апеляційним судом не переглядається взагалі.

Що стосується висновку суду про задоволення позовних вимог до ТОВ «Ватутіна», то він в цілому відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, як зазначеним в тексті рішення, так і ч. 4 ст. 124 ЗК України, яка передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, крім Закону України "Про оренду землі", регулюються також ЗК України, ЦК України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК правочин є недійсним, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Частиною 3 ст. 215 ЦК передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У ч. 1 цієї ж статті зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК. У разі непідписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним у зв'язку з невідповідністю його вимогам частин 3 і 5 ст. 203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Встановлення згідно висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №160 від 5 квітня 2017 року того, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 25 квітня 2016 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Ватутіна», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, свідчить про відсутність волевиявлення позивачки на укладення даного договору і, як наслідок, про відсутність досягнення сторонами домовленості щодо всіх істотних умов такого договору. Також матеріали справи не містять доказів вчинення позивачкою дій, спрямованих на виникнення правовідносин ТОВ «Ватутіна» щодо оренди спірної земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998р. з наступними змінами та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998р., на експертне дослідження була надана лише копія(ксерокопія) договору оренди, не відповідають дійсності, так як експертом досліджувався оригінал договору оренди, наданий Казанківською районною державною адміністрацією на виконання ухвавли суду від 08.02.2017р. про витребування доказів (а.с.201 т.1).

Не є підставою для скасування рішення суду також доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено порядок призначення експертизи, що на думку апелянта свідчить про порушення норм процесуального законодавства, так як експертиза всупереч положенням п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень була призначена не Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, зазначеному в додатку 1 до цієї Інструкції, а Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, виходячи з наступного.

В п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998р. з наступними змінами, дійсно зазначено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. Згідно даного Переліку Миколаївська область обслуговується Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Однак, абзац другий п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачає також можливість за наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, призначення органом, який призначає експертизу (залучає експерта), доручити її виконання експертам іншої експертної установи, зазначивши відповідні мотиви.

Таким чином, саме по собі призначення проведення експертизи в експертній установі не за зоною регіонального обслуговування, не є безумовною підставою для скасування рішення суду, оскільки не порушенням норм процесуального права. Будь - яких посилань на те, що проведення експертизи саме Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України призвело до неправильного висновку експерта з наданням доказів цього, апеляційна скарга не містить. При цьому колегія суддів враховує також значну тривалість часу проведення експертиз Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, пов'язану з великим навантаженням, а також положення п. 1.1 Інструкції Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка передбачає, що призначення судових експертиз та експертних досліджень здійснюються у порядку, визначеному, зокрема, ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією. Ст.143 ЦПК України передбачено, якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості. Крім того, о соби, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу. А якщо проведення експертизи доручено спеціалізованій експертній установі, її керівник має право доручити проведення експертизи одному або кільком експертам, створювати комісії з експертів керованої ним установи, якщо судом не визначено конкретних експертів, у разі потреби замінювати виконавців експертизи, заявити клопотання щодо організації проведення досліджень поза межами експертної установи. Згідно діючого законодавства підзаконні акти, до яких відноситься Інструкція, підлягають застосуванню в частині, яка не суперечить закону.

Не відповідають матеріалам справи також посилання в апеляційній скарзі на те, що оригінал договору оренди, а також вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису позивачки, в порушення вимог п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень не позначені відповідним штампом організації або особи, яка проводила судову почеркознавчу експертизу, хоча позначення цих докуменетів відповідним штампом мало б свідчити про вивчення та дослідження експертом їх тексту, оскільки як оригінал договору оренди, так і вільні та експериментальні зразки підпису позивачки позначені штампом Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про їх дослідждення ( а.с. 201(зворот), 92-101, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112 т.1). Про дослідження даних документів зазначено також в тексті висновку експерта.

Не є підставою для скасування рішення суду також посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення вимог ч.2 п. 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та п. 1.3, 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Так, згідно п. 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень вилучення об'єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань. Протокол підписується всіма особами, які брали участь у вилученні об'єктів, відібранні зразків. Об'єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Речові докази і порівняльні зразки упаковуються окремо. Але, п. 1.1 даної Інструкції передбачає також те, що призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, їх обов'язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному КПК України, ЦПК України, ГПК України, КпАП України, КАС України, МК України, Законами України «Про судову експертизу», «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією. Терміни, що використовуються в цій Інструкції, вживаються у значеннях, наведених у зазначених кодексах.

Таким чином, призначаючи експертизу по справі, суд повинен був керуватися перш за все ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Оригінал договору оренди, який був направлений експертам для дослідження, був витребуваний ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 08.02.2017р. про витребування доказів( а.с.192т.1) у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України. Після надходження на виконання зазначеної ухвали суду від Казанківської районної державної адміністрації оригіналу договору оренди (а.с. 200,201 т.1), він був приєднаний до матеріалів справи та разом із справою направлений експертам для проведення експертизи.

Як убачається з тексту висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №160 від 5 квітня 2017 року до експертної установи були надіслані матеріали цивільної справи разом з досліджуваним документом та порівняльними зразками поштою у належним чином упакованому та оформленому паперовому конверті коричневого кольору, який забезпечував їх збереження, та був відкритий в канцелярії експертної установи.

Таким чином, грубих порушень положень вимог ч.2 п. 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, матеріали справи не містять.

Згідно п. 1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку особи, яка підлягає ідентифікації. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу, який призначив експертизу, у зв'язку з призначенням даної експертизи.

Відповідно до п.1.4 зазначених рекомендацій перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган, який призначив експертизу, повинен пред'явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку певної особи, та посвідчити це своїм підписом. У разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Як убачається з матеріалів справи експериментальні зразки підпису позивачки були відібрані в судовому засіданні в присутності учасників судового засідання ( а.с. 91-101 т.1). На виконання ухвали суду від 06.10.2016р. позивачкою були надані документи з вільними зразками підпису позивачки ( а.с. 106-112 т.1). Аналізуючи текст цих документів можна дійти висновку, що підпис в них достовірно виконаний позивачкою. До судового засідання представник відповідача не з'являвся та не надавав суду заперечень щодо достовірності підпису позивачки в наданих нею документах. Апеляційна скарга також не містить заперечень щодо достовірності виконання підпису в цих документах позивачкою.

За таких обставин, саме по собі не посвідчення підписом судді вільних та експериментальних зразків підпису позивачки, з урахуванням того, що відповідач фактично не оспорює виконання підписів саме позивачкою в цих зразках, є формальним порушенням вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які з урахуванням інших обставин по справі не є достатньою на безумовною підставою для сумніву в достовірності висновку експерта і, як наслідок, не є достатньою підставою для скасування рішення суду.

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд безпідставно взяв до уваги висновок експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №160 від 5 квітня 2017 року, як належний та допустимий доказ по справі, є необгрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги направлені на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції в межах наданих йому законом повноважень дав належну правову оцінку.

Таким чином, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватутіна» відхилити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку.

Головуючий

Судді