Справа № 572/3290/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить провести поділ спільного майна подружжя : житлового будинку та надвірних будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1, виділивши позивачу 2/3 частини вказаного будинковолодіння, відповідачу 1/3 частину спірного майна.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач пояснила, що перебувала із відповідачем у шлюбі, під час якого сторонами був побудований житловий будинок, де сторони на даний час проживають. Подружнє життя не склалось, в зв'язку з чим сторони визначились із необхідністю шлюб розірвати. Зі слів позивача - відповідач не працює, отримує кредити у банківських установах, гроші від яких витрачає на здійснення ставок у різноманітних букмекерських установах, а тому позивач вважає, що існує ризик втрати житла внаслідок поведінки відповідача, через що бажає розподілити належний сторонам будинок.

Крім цього, позивач вважає, що її частка має бути збільшена з огляду на стан її здоров'я та враховуючи витрати, які нею понесені на поліпшення спірного житла.

Відповідач та представник відповідача у суді позовні вимоги ОСОБА_1 визнали частково. Відповідач зазначив, що його витрати на власні особисті захоплення є незначними, а тому в разі поділу житлового будинку частки сторін мають бути рівними.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Із копії паспорта позивача та копії свідоцтва про укладення шлюбу від 30 вересня 1989 року судом встановлено, що вказаного числа між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, вимогу про розірвання якого позивачем заявлено у судовому порядку, що підтверджено копією позовної заяви ОСОБА_1 від 14 вересня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Пунктом 23 ППВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 жовтня 2006 року та технічного паспорту на будинковолодіння, виготовленого станом на 8 серпня 2005 року, встановлено, що по АДРЕСА_1, розташовано житловий будинок 1994 року забудови загальною площею 102,1 кв.м. та господарські будівлі. Вказане будинковолодіння 17 жовтня 2006 року зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2.

Допитана судом свідок ОСОБА_3 підтвердила, що вказане будинковолодіння будувалось для сторін по справі за спільні кошти, що надавались, в тому числі нею особисто.

Таким чином, будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки набуто під час перебування сторін у шлюбі.

Згідно із змістом ст.69 СК України - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

За клопотанням позивача судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза, відповідно до висновку якої № 170202/2-30 від 30 травня 2017 року - вартість спірного будинковолодіння становить 655 135 грн. Крім цього, експертом запропоновано 4 варіанти розподілу даного будинковолодіння з урахуванням рівності часток та з відступом від засад рівності (у частках 1/3 до 2/3).

В ході судового розгляду даного спору позивач просила провести розподіл будинковолодіння з відступом від засад рівності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Позивачем суду надані копії трудових книжок , заповнених на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1, із яких встановлено, що позивач на даний час є працевлаштованою на посаді сторожа Сарненського БДМ, в той час як відповідач з 17 вересня 2012 року звільнений з роботи. Крім цього, надані позивачем довідки, видані Сарненською МДПІ від 19 липня 2005 року, Сарненським міжрайонним відділом ДРОВФССТВП № 131, № 416 від 10 серпня 2005 року, Сарненським районним центром зайнятості № 2329/03 від 10 серпня 2005 року, Сарненською РДА №04 1879 від 16 серпня 2005 року та витяг з інтернет-сайту Міністерства юстиції України, доводять, що ОСОБА_2 був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності з 26 травня 2004 року, однак, будучи працездатним, знявся з обліку платника податків та платника податків на обов'язкове соціальне страхування, оскільки припинив діяльність як фізична особа-підприємець.

В той же час позивачем надані відповідні докази, які доводять, що остання за власний кошт проводила поліпшення у належному сторонам будинковолодінні, а саме надані : накладні та замовлення на придбання ОСОБА_1 віконних блоків та договір від 22 квітня 2004 року на отримання кредиту для придбання газового котла, газової плити та газового лічильника.

Також, позивачем надані копії квитанцій про здійснення відповідачем витрат на здійснення ставок у «Спортлізі», що, на думку суду є витратами, здійсненими відповідачем на шкоду інтересам сім'ї.

Як обставини, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти також випадки, коли один із подружжя не мав поважної причини (навчання, догляд за дітьми, хвороба, ведення домашнього господарства тощо) самостійного заробітку чи доходу. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Таким чином, позивачем доведено в суді наявність обставин, за яких відповідач без поважних причин не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, витрачав грошові кошти всупереч інтересам сім'ї.

Крім цього, допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що під час навчання останньої у ВНЗ, кошти на оплату навчання надавала сестра позивача, оскільки родина ОСОБА_1 не була в змозі проводити оплату навчання.

Покази свідків підтверджуються документально наявними в матеріалах справи копіями договору №216/09 від 3 серпня 2009 року, укладеного між Харківським торговельно-економічним інститутом та ОСОБА_6 та довідки № 790 від 3 листопада 2016 року про оплату, здійснену за навчання ОСОБА_7 у вказаному навчальному закладі протягом серпня 2009 року - лютого 2015 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є достатні правові підстави для поділу будинковолодіння, що є спільною сумісною власністю сторін по справі із відступом від засад рівності, відповідно до запропонованого експертом варіанту №3.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Одночасно судом не приймаються до уваги надані позивачем медичні довідки та повідомлення, надіслані позивачу із банківських установ щодо відсутності інформації про можливі отримані відповідачем кредити, оскільки повідомлення є такими, що не підтверджують та не спростовують будь-яких обставин у цій справі, а стан здоров'я сторони в даному випадку не є обставиною, що може вплинути на питання розподілу майна.

Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов до обґрунтованості заявлених позивачем вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати : 1139 грн. 65 коп. сплаченого судового збору, оплата якого підтверджена документально квитанцією № 137 від 18 жовтня 2016 року.

На підставі наведеного, ст.ст.60, 61, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до задовольнити повністю.

Провести поділ спільного майна подружжя : житлового будинку та надвірних будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 : коридор 1-1, площею 6,7 м.кв., кухню 1-2, площею 8,9 м.кв., коридор 1-3, площею 6,1 м.кв., жилу кімнату 1-4, площею 12,9 м.кв., жилу кімнату 1-5, площею 28,8 м.кв., ванну кімнату 1-8, площею 4,8 м.кв., котельню 1-9, площею 3,2 м.кв, та частину господарських будівель: відкриту веранду(а), 67% господарської будівлі літньої кухні (Б), 50% колодязя (В), гараж (Г), 67% огорожі (№1), 67% замощення (І), що становить 653/1000 частини вказаного будинковолодіння, ОСОБА_2 виділити жилу кімнату 1-6, площею 18,6 м.кв., жилу кімнату 1-7, площею 12,1 м.кв., та частину господарських будівель: 33% господарської будівлі літньої кухні (Б), 50% колодязя (В), погріб (Д), вбиральню (Д), 33% огорожі (№1), 33% замощення (І), що становить 347/1000 частини вказаного будинковолодіння - зі сплатою ОСОБА_2 ОСОБА_1 9 172 грн. компенсації за відхилення від ідеальних часток.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1139 грн. 65 коп. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна