Справа № 496/3110/17
Провадження № 2/496/1724/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 217 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі ? частини квартири та зобовязання не перешкоджати користуванню власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. Обґрунтовує це тим, що йому стало відомо, що відповідачка на теперішній час намагається реалізувати частину квартири, тому до прийняття судом рішення про виділ в натурі частини квартири виникає необхідність у забезпеченні позову. В разі не забезпечення вимог, відповідач зможе розпорядитись майном, що утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення.

В частині 1 ст.153 ЦПК України вказано про те, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2017 року, квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на ? квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2, припинено право власності ОСОБА_1 на вказану частину квартири.

Відповідач має необмежену можливість реалізувати вказане майно, що, в свою чергу, призведе до ускладнення або взагалі зробить неможливим виконання рішення.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (справа «ОСОБА_3 проти Італії», заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). У справі «Кайсин проти України» Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обовязкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет даного позову, беручи до уваги існування спору між сторонами, суддя приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Також суд звертає увагу, що якісні характеристики обєкту на якій накладається арешт, не псуються, а це всього лише обмеження здійснювати відносно нього юридичні дії щодо відчуження.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі ? частини квартири та зобовязання не перешкоджати користуванню власністю задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3, заборонивши його відчуження у будь якій спосіб.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області, протягом п'яти днів з дня її ухвалення.

Суддя Буран В.М.

11 вересня 2017 року