Справа № 502/89/17
УХВАЛА

24 січня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визначення місця проживання малолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання спільної малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.01.2017 року зазначену позовну заяву в порядку ст. 11-1 ЦПК України передано до провадження судді Масленикову О.А.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Як зазначено в п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Як зазначено в п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_4 ООН 27.07.2006 року, - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у ст. 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Після ознайомлення з відповідною позовною заявою приходжу до висновку, що не можу брати участь в розгляді справи з підстав, визначених п.4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, оскільки мати позивача ОСОБА_5 під час мого навчання у школі була моїм класним керівником, я неодноразово бував у неї в гостях, знаходжусь з нею у добрих стосунках і також добре знайомий з позивачем ОСОБА_1, про що має бути також відомо відповідачу ОСОБА_2, як колишній його дружині.

Таким чином, розгляд мною відповідної позовної заяви не буде відповідати вимогам безсторонності суду за обєктивним критерієм відповідно до пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного приходжу до висновку про необхідність заявити собі самовідвід.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20, ст. 23 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяви самовідвід судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикову О.А. від участі в розгляді цивільної справи № 502/89/17 за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2провизначення місця проживання малолітньої дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6