29.08.17Справа № 336/4507/17
Провадження № 2/336/2316/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 р. Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 118-122 ЦПК України по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно нажите в шлюбі та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно нажите в шлюбі та поділ майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2017 р. позовна заява була залишена без руху у звязку з невідповідністю її вимогам цивільно-процесуального законодавства України, а саме:

Відповідно до п. 3, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

За позовом позивач просить визнати майно, отримане у власність за час шлюбу спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на ? частину від всього сумісно нажитого майна. Проте, в позовній заяві позивач не зазначає яке саме майно вона бажає визнати спільною сумісною власністю.

Зі змісту позовної заяви вбачається спір майнового характеру, проте позивачем, всупереч вимогам ЦПК, не зазначена ціна позову, що унеможливлює суд визначитися з розміром судового збору, який підлягає оплаті.

До позовної заяви додано клопотання про витребування доказів.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 22.08.2017 року, про що свідчить її особистий підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

25.08.2017 р. до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі, в якій позивач посилається на неможливість самостійного отримання відомостей про майно відповідача у звязку з тим, що така інформація є конфіденційною.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Проте, всупереч вимогам ст.. 137 ЦПК України до клопотання про витребування доказів не додано жодних відомостей про неможливість самостійного отримання доказів.

Отже, суд вважає, що ухвала суду від 16.08.2017 року про залишення позовної заяви не виконана, недоліки не усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначенні ст.ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд вважає, що є підстави повернути заяву позивачеві як неподану.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно нажите в шлюбі та поділ майна - повернути позивачу як неподану.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Дмитрюк