САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1001/17
Провадження № 2/206/573/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"31" серпня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:головуючого судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області, орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради про збільшення встановленого розміру аліментів, позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на її користь за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що 03.11.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з донькою вона постійно проживає у м. Дніпро. Батько дитини - ОСОБА_3 з ними не проживає з липня 2013 року. Рішенням суду від 05.06.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням суду від 27.06.2014 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 Однак з моменту призначення аліментів і до теперішнього часу відповідач жодного разу їх не платив, його заборгованість станом на жовтень 2016 року складає 28608 грн. Відповідач близько двох років не спілкується з дитиною, не утримує її, не виявляє ніякої батьківської любові. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому може бути позбавлений батьківських прав. З часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів у розмірі 1000 грн., стан здоров'я їх доньки змінився. Вона вимушена на лікування витрачати додаткові кошти, у зв'язку з чим, вважає за необхідне просити суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1100 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому справу розглянуто на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Представник органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухав доводи позивача, її представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідив письмові докази по справі та дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

03 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (а.с.5)

Від цього шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 28 травня 2013 року, виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.4).

Рішенням суду від 05 червня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.10).

Рішенням суду від 27.06.2014 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. (а.с.11).

Заборгованість відповідача по аліментам станом на 15.05.2017 року складає 36091,75 грн. (а.с.58).

Відповідно довідки КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради №2397 від 28.09.2016 року - малолітня ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з матір'ю, бабусею, дідусем та дядьком (а.с.16).

З акту складеного сусідами позивача від 17.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 не проживає у АДРЕСА_2 та не з'являвся за даною адресою з липня 2013 року по теперішній час. З липня 2013 року вони не бачили його разом з донькою ОСОБА_4, яка проживає разом зі своєю матір'ю, за вищезазначеною адресою (а.с.12).

Позивачем ОСОБА_2 за місцем мешкання малолітньої ОСОБА_4 створені всі належні умови для нормального розвитку та проживання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї (а.с.17)

Дитина ОСОБА_4 відвідує КЗО «Дошкільний навчальний заклад №392» з 23 вересня 2015 року по дійсний час. Дитину приводить та забирає з дитячого садка її мати, а також її бабуся, дідусь і дядько. Мати дитини - ОСОБА_2 відвідує батьківські збори, дитячі ранки. Мати сплачує за дитяче харчування у дитсадку, фонд групи дитсадка, забезпечує дитину всім необхідним для занять у дитсадку. Батька дитини - ОСОБА_3 ніколи не бачили у дитячому садку (а.с.13).

Малолітня ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря. Діагноз: міх урно-сечовий рефлекс 1-2 ст., ремісія. Хронічний пієлонефрит без порушення функції нирок. Деформація жовчного міхура. Мати дитини - ОСОБА_2 постійно звертається за медичною допомогою до сімейного лікаря, виконує всі рекомендації. Дитина отримує профілактичну вакцинацію. З дитиною до центру звертається завжди мати. Батько дитини ніколи не супроводжує свою дитину до центру з приводу надання медичної допомоги (а.с.14).

Ці обставини, окрім письмових доказів, підтвердили і свідки, так свідок ОСОБА_5 показав, що є сусідом позивачки. По сусідству деякий час проживав і відповідач. Починаючи з літа 2013 року, відповідача він більше не бачив. Щоб відповідач відвідував дитину, він також не бачив. Свідок ОСОБА_2 пояснив, що позивачка його сестра. В липні 2013 року відповідач покинув його сестру та дитину. З моменту уходу жодної участі у вихованні дитини відповідач не бере. Він фактично замінив дитині батька. Причини такої безвідповідальної поведінки відповідача йому не зрозумілі.

В своєму висновку №2-17/1043 від 24.07.2017 року орган опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпрі ради, вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину та матеріально забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Враховуючи викладене та те, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Що стосується вимог про збільшення розміру аліментів, то суд дійшов наступних висновків.

Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що при винесенні рішення 27 червня 2014 року при визначенні розміру стягуваних аліментів суд вже врахував всі обставини передбачені ст. 182 СК України, зокрема стан здоров'я позивача , матеріальне становище її та дитини, матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають суттєва значення для вирішення спору і стягнення конкретної суми аліментів.

Зазначене рішення сторонами не оскаржено, набрало законної сили.

Жодного належного та допустимого доказу у розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів,змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я позивача або ж покращення матеріального стану, сімейного стану чи стану здоров'я платника аліментів, відповідача по справі, суду не надано.

Так, посилання позивача на стан здоров'я малолітньої доньки сторін свідчить про можливу необхідність залучення відповідача до участі в додаткових витратах на її утримання, а не про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 213-215,224-226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: С.В. Зайченко