Справа № 367/3060/16-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/659/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 31.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства Фірма «Базальт», третя особа Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції у Київській області про визнання права власності на житло та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив визнати за ним право власності на квартиру № 21 загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., яка є невідємною частиною будинку № 73-В, розташованого по вул. Свято-Покровська в смт. Гостомель Київської область; зобовязати ПП «Фірма «Базальт» усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 реєстрації свого права власності на квартиру № 21 розташовану в будинку № 73-В по вул. Свято-Покровська в смт. Гостомель Київської області шляхом передачі йому копії акту введення в експлуатацію обєкта капітального будівництва (будинок № 73-В по вулиці Свято Покровська смт. Гостомель Київської області); зобовязати Реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на зазначене нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 січня 2013 року між ПП «Фірма «Базальт» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майнових прав, згідно умов якого сторони домовились, що обєктом інвестування, майнові права на який передаються за даним договором, є двохкімнатна квартира за умовним номером № 21, що розташована на четвертому поверсі обєкта капітального будівництва, який знаходиться за адресою: смт. Гостомель, Київської області, вул. Леніна, 73-В. Запланований термін будівництва та введення в експлуатацію обєкта капітального будівництва серпень 2013 року. Загальна вартість майнових прав, що передаються відповідачем позивачеві за даним договором складає 465 557 грн. з урахуванням ПДВ. Сторони домовились про зміну вартості майнових прав. Згідно податкової угоди майнові права складають 440 557 грн. 19 грудня 2013 року було зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, а саме житлового будинку в смт. Гостомель по вулиці Леніна, 73, а 13 листопада 2013 року виконавчий комітет Гостомельської селищної ради присвоїв адресний номер житловому будинку селище Гостомель, вулиця Леніна, 73-В. Після 100% оплати вартості майнових прав і введення вказаного обєкту капітального будівництва в експлуатацію, сторони підписали акт приймання передачі майнових прав на вищезазначену квартиру. Факт повного розрахунку між сторонами за договором від 11 січня 2013 року підтверджується відповідними фінансовими документами та довідкою відповідача. Позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобовязання за договором від 11 січня 2013 року належним чином. В порушення договору, укладеного між сторонами, відповідач не надав позивачу посвідчену копію акту введення в експлуатацію обєкту капітального будівництва, що створює перешкоди у державній реєстрації позивачем права власності на набуте нерухоме майно.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі Державна іпотечна установа, яка не брала участі у справі та вважає, що зазначеним рішенням порушенні її права, просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги Державна іпотечна установа зазначає, що 24 травня 2013 року між нею та ПП «Фірма Базальт» було укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно, зокрема, незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований по вул. Леніна, 73-В у смт. Гостомель Київської області. Складовою частиною предмету іпотеки є також майнові права на спірну квартиру. У звязку з невиконанням боржником основного зобовязання апелянт розпочав стягнення на предмет іпотеки в порядку господарського судочинства. Позивач не повідомив суду про право Державної іпотечної установи на квартиру, право власності на яку просив визнати за собою. У позивача не виникло право власності на квартиру, а ОСОБА_2 звернувся з позовом про захист права, якого у нього не існує. Крім того, між сторонами не існував спір, оскільки у рішенні суду зазначено, що відповідач визнав позов, позивач не звертався до суду з клопотанням про витребування декларації про введення будинку в експлуатацію, а реєстраційна служба не відмовляла позивачу в реєстрації права власності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 13 січня 2013 року між ПП «Фірма «Базальт» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує частину належних продавцю майнових прав на обєкт нерухомості, яким є 2-кімнатна квартира за умовним № 21, що розташована на 4-му поверсі обєкта капітального будівництва, який знаходиться по вул. Леніна, 73-В, у смт. Гостомель Київської області та має наступні характеристики: загальна площа - 69,34 кв.м.

01 грудня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору № 11/01/13 від 11 січня 2013 року, згідно якої сторони домовилися, що загальна вартість майнових прав, що передаються за даним договором, складає 440 557 грн. з урахуванням ПДВ.

09 квітня 2014 року ПП «Фірма «Базальт» та ОСОБА_2 було підписано акт № 21/01 прийому-передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

З довідки ПП «Фірма «Базальт» від 09 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 здійснив оплату за договором № 11/01/13 від 11 січня 2013 року в сумі 440 557 грн., що становить 100 % оплати зазначеного договору.

24 травня 2013 року між Державною іпотечною установою та ПП «Фірмою «Базальт» укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно № 26/3.1-3, предметом якого є майнові права на складову та невідємну частину обєкту нерухомого майна незавершеного будівництвом житлового будинку (1-ої секції житлового будинку з вбудованими та при будинковими нежитловими приміщеннями), який розташований по вул. Леніна, 73 у смт. Гостомель Київської області.

13 листопада 2013 року виконавчий комітет Гостомельської селищної ради присвоїв адресний номер житловому будинку загальною площею 4 658,72 кв.м., розташованому на земельній ділянці в смт. Гостомель по вулиці Леніна, 73 (нова адреса селище Гостомель, вулиця Леніна, 73-в).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПП «Фірма «Базальт» визнала позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Указаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на обєкт інвестування після прийняття такого обєкта до експлуатації.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 11 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ПП «Фірма «Базальт» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав.

У пункті 5 вказаного договору зазначено, що майнові права на обєкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту. Акт підписується сторонами не пізніше 30 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем 100 % вартості майнових прав, введення обєкту капітального будівництва в експлуатацію та здійснення розрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що після повної сплати вартості майнових прав між позивачем та ПП «Фірма «Базальт» було підписано акт прийому-передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

У п. 35 договору передбачено обовязок покупця протягом 30-ти календарних днів з дати підписання сторонами акту оформити правовстановлюючі документи на обєкт нерухомості на себе в установленому діючим законодавством України порядку.

Однак, ОСОБА_2 не надав жодних доказів, які підтверджують ту обставину, що він звертався до уповноважених органів з відповідними заявами для оформлення права власності на квартиру.

У позовній заяві позивач зазначає, що ПП «Фірма «Базальт» не надає йому всі необхідні документи, чим перешкоджає у державній реєстрації права власності. У звязку з цим, ОСОБА_2 просив зобовязати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом передачі йому копії Акту введення в експлуатацію обєкта капітального будівництва.

Відповідач визнав в цій частині позовні вимоги. Оскільки визнання позову в цій частині не суперечить вимогам закону та не порушує права інших осіб, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вказану позову вимогу.

Виконання зазначеної вимоги відповідачем, проти якої він не заперечує, фактично усуває будь-які перешкоди, про які вказував позивач, на шляху реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

Однак, суд першої інстанції, задовольняючи позовну вимогу про визнання за позивачем права власності не звернув уваги, що в установленому законом порядку останній не набув права власності, а отже і визнано зазначене право в судовому порядку бути не може.

Задовольняючи позов про зобовязання Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції зареєструвати право власності за позивачем на квартиру, судом проігноровано той факт, що реєстраційна служба є третьою особою по справі і права ОСОБА_2 жодним чином не порушувала. Питання щодо реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про наявність спору про право.

Отже, висновки суду в частині наявності підстав до задоволення позову про визнання права власності та зобовязання реєстраційної служби зареєструвати право власності позивача на квартиру не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення в цій частині та ухвалення нового рішення по суті вимог позовних вимог

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга Державної іпотечної установи підлягає частковому задоволенню, сплачений нею судовий збір у розмірі 4 041 грн. 19 коп. (6 058,76*66,7%) підлягає стягненню на її користь з ОСОБА_2 пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2016 року в частині позовних вимог про визнання права власності та зобовязання зареєструвати право власності скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства Фірма «Базальт», третя особа Реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції у Київській області про визнання права власності на житло та зобовязання зареєструвати право власності відмовити.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Державної іпотечної установи, місце знаходження ОСОБА_3 Українки, 34, м. Київ, судовий збір у розмірі 4 041 (чотири тисячі сорок одна гривня, 19 копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_4