Справа № 461/1507/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4312/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: Представника ПАТ "Державний ощадний банк України", розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що при підписанні кредитного договору банком було порушено її законні права як споживача. Зокрема, позивачка зазначає, що банк не повідомив позивачку у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачка зазначає, що правом односторонньо вносити у кредитний договір щодо відсоткової ставки у наділений лише банк. Згоди на розголошення банківської таємниці позивачка не надавала. Крім цього зазначає, що умови кредитного договору є несправедливими, сторони ні про що не домовлялися, вона як позичальник не надавала згоди на одноосібне визначення розміру шкоди, кредитний договір вважає договором приєднання. Посилається на ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та зазначає, що субєкт підприємницької діяльності, що надає послуги, не повинен включати у Договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обовязків на шкоду споживача. Просить суд визнати кредитний договір недійсним в цілому.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що при укладенні договору були порушені її права як споживача. Зазначає, що банк не повідомив її про умови надання кредиту та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів". Вказує, що правом односторонньо вносити у кредитний договір щодо відсоткової ставки наділений лише банк. Вважає, що умови кредитного договору є несправедливими, вона як позичальник не надавала згоди на одноосібне визначення розміру шкоди, кредитний договір вважає договором приєднання. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч ротнципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов"язків на шкоду споживача.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи вона та її представник ОСОБА_3 були повідомлені у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання, наявними в матеріалах справи (а.с. 99,100). Про причини неявки апелянт суд не повідомляла та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника представника ПАТ "Державний ощадний банк України" на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 01серпня 2017 року між ОСОБА_2 (Позичальник) та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено Кредитний договір № 3005. Згідно з п. 1.1. кредитного договору, Банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Згідно з п.1.1 кредитного договору, Банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Пунктом 1.2 передбачено, що кредит надається на 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01 серпня 2018 року на споживчі цілі під заставу. Згідно з п. 1.3 надання кредиту здійснюється одноразово з кредитного рахунку №7428 у філії Львівське міське відділення ВАТ «Ощадбанк України» готівкою протягом одного робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п. 1.4 цього Договору. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатку №№1-3 до цього Договору, що є невід'ємною його частиною.

Згідно ст. 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Як убачається із оскаржуваного договору, сторони досягнули згоди щодо всіх істотних умов, позивачці було повідомлено про всю необхідну для даного кредитного договору інформацію, як того вимагає ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", позивачка діяла добровільно, повністю усвідомлюючи наслідків своїх дій, про що свідчать її підписи на договорах та додатках., а відтак доводи апелянта щодо несправедливості умов кредитного договору, наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача є необґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вірно виходив з того, відповідно до додатку №№1-3 договору, а саме повідомлення про умови кредитування від 01.08.2008 року (а.с.56-57), додатку 2 до кредитного договору про вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості від 01.08.2008 року (а.с.58), таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки від 01.08.2008 року (а.с. 59-60) позивачка була повідомлена про надання їй достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту та розрахунок такої вартості, про що свідчить її особистий підпис. Апелянт не надала доказів того, що вона не була належним чином повідомлена про всі умови кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір є договором приєднання, суд першої інстанції вірно вважав необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, Кредитний договір не є договором приєднання, адже в кожному конкретному випадку банк змінює умови договору під конкретні умови кредитування залежно від кредитних ризиків, репутації, забезпеченості та платоспроможності позичальника, суми кредиту, валюти, процентів користування, строку, умов повернення кредиту.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_4