Справа № 476/113/17
Провадження № 2/476/67/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2017 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Минаєвій Н.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом

В С Т А Н О В И В:

17.02.2017 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом.

З рахуванням уточненої позовної заяви свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька ОСОБА_8, померлого 31.10.2002 року, успадкував право на земельну частку (пай) розміром 8,13 умовних кадастрових гектарів із земель КСП "Нове життя" в межах території Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. З метою виділення йому як власнику земельної частки (паю) земельної ділянки в натурі (на місцевості) він звернувся до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області. Розпорядженнями голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в контурах №55-а, 225, 300, тобто йому запропоновано отримати землю трьома окремими ділянками.

Посилаючись на те, що при прийнятті вищевказаних розпоряджень порушено його право на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом, а також на те, що площа земельних ділянок у вищевказаних контурах є недостатньою для виділення йому 8,13 умовних кадастрових гектарів, просив виділити йому земельну ділянку в натурі (на місцевості) площею 8 га ріллі в межах території Єланецького району Миколаївської області єдиним масивом.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав вказаних в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, пояснили, що в межах колишнього КСП "Нове життя" Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області відсутні вільні земельні ділянки колективної власності орієнтовною площею 8, 13 умовних кадастрових гектарів для виділення їх позивачу єдиним масивом. Крім того, зауважили, що до проведення кадастрової зйомки земельних ділянок у контурах №55-а, 225, 300 неможливо визначити їх фактичну площу, а тому доводи позивача про виділення йому земельної ділянки значно меншою площею, ніж визначено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК №0043437 від 25.12.1996 року є необґрунтованими. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області в судове засідання не з'явився, до суду направ письмові заперечення, в яких пояснив, що ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області є неналежним відповідачем, оскільки згідно положень ст. 122 ЗК України та Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" розпорядником земель колективної власності в межах Єланецького району є ОСОБА_5 районна державна адміністрація Миколаївської області, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 31.10.2002 року помер батько позивача ОСОБА_8 (а. с. 8), після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,13 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП "Нове життя" в межах території Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 9).

Позивач успадкував право на вищевказану земельну частку (пай) після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.06.2016 року, Позивач успадкував право на вищевказану земельну частку (пай) після смерті батька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.06.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №443(а. с. 23). 29.06.2016 року до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК №0043437 від 25.12.1996 року внесено запис про перехід права на вищевказану земельну частку (пай) від спадкодавця до позивача (а. с. 9). в реєстрі за №443(а. с. 23). 29.06.2016 року до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК №0043437 від 25.12.1996 року внесено запис про перехід права на вищевказану земельну частку (пай) від спадкодавця до позивача (а. с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви позивача від 23.09.2016 року (а. с. 175) головою ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області прийнято розпорядження від 05.10.2016 року №246-р, згідно якого позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності позивача ОСОБА_6 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,13 умовних кадастрових гектарів в межах контуру 55-а із земель КСП "Нове життя" в межах території Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 13, 172-173).

Крім того, на підставі заяви позивача від 25.11.2016 року (а. с. 166) головою ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області прийнято розпорядження від 02.12.2016 року №292-р про внесення змін до попереднього розпорядження від 05.10.2016 року №246-р та надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), крім контуру №55-а, також в контурах №225, 300 (а. с. 14, 164).

З пояснень представника позивача та уточненої позовної заяви слідує, що позивач вважає, що вищевказаними розпорядженнями порушено його право отримати земельну ділянку єдиним масивом, а тому просив суд виділити йому земельну ділянку в натурі (на місцевості) площею 8 га ріллі в межах території Єланецького району Миколаївської області єдиним масивом.

Проте, з згідно ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Крім того, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. N 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. N 973-IV «Про фермерське господарство» питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Згідно ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Таким чином, виділення земельних ділянок колективної власності за межами населених пунктів віднесено до компетенції районної державної адміністрації, а тому суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади та не наділений правом розпорядження землями колективної власності. Відтак, суд вважає, що вимоги заявлені позивачем задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

З положень ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" випливає, що земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою.

З відповіді відділу в Єланецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26.06.2017 року за вих. № 340/102-17 та Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області від 16.08.2017 року №471/04-11 вбачається, що на території Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області інших вільних земельних ділянок колективної власності не обліковується (а. с. 124, 147). А відтак, виділення позивачу земельних ділянок єдиним масивом є неможливим.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області пояснила, що інших вільних земельних ділянок колективної власності в межах Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за рахунок яких позивач може отримати земельну ділянку на місцевості, крім тих, що вказані в розпорядженнях голови ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області від 05.10.2016 року №246-р та від 02.12.2016 року №292-р, не існує.

Із викладеного слідує, що відповідач ОСОБА_5 районна державна адміністрація немає можливості виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості) єдиним масивом.

А доводи позивача про те, що загальна площа вільних земельних ділянок, що знаходяться в контурах №55-а, 225, 300 Ольгопольської сільської ради Єланецького району Миколаївської області є значно меншою, ніж передбачено сертифікатом про право на земельну частку (пай) є припущеннями, оскільки, не підтверджені належними доказами.

Також суд звертає увагу на те, що з положень ч. 4 ст. 122 ЗК України випливає, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи є розпорядниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності і законодавчо не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками колишнього КСП "Нове життя".

Тому суд вважає, що ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області є неналежним відповідачем по справі.

Із викладеного слідує, що у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_5 районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_7 Держгеокадастру в Миколаївській області про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова