Справа № 2-377/11
Провадження № 2/715/66/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Глибоцький районний суд Чернiвецької областi

в складi: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-Інвестиційний банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05 грудня 2007 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № 3081. Згідно умов даного договору ОСОБА_2 було надано кредит в розмірі 90000,00 доларів США, зі сплатою відсотків 13,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 04 грудня 2027 року. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 06 грудня 2007 року було укладено договір застави в відповідачем ОСОБА_3 та договір поруки № 3082 від 05 грудня 2007 року із поручителем позичальника: ОСОБА_4. Проте відповідачі свої зобов'язання не виконали. Станом на 27 січня 2011 року заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 900412,75 грн. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, останній раз, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на рахунок ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість станом на 25 липня 2011 року в розмірі 114064,96 грн. та 20481,12 грн., а також судові витрати понесені пор справі.

13 грудня 2016 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну даяву до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк», третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою. Та просить суд, відмовити в задоволенні первісного позову, в частині щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та задовольнити зустрічний позов, а також просить визнати припиненою поруку за договором поруки №3082 від 05 грудня 2007 року, який було укладено між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк») та ОСОБА_4.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-Інвестиційний банк» не з'явився, однак він подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в своїх поясненнях посилалася на пропуск позивачем строку звернення в суд, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строків давності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, причину своєї неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи ТзОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи і не заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника відповідача, та дослідивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги первісного позову пiдлягають задоволенню частково, а зустрічного - повністю.

Так, із кредитного договору № 3081 від 05 грудня 2007 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 90 000 доларів США зі сплатою відсотків, а саме 13,00 % на рік.

З договору поруки від 05 грудня 2007 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 поручився перед кредитором (позивачем) за виконання ОСОБА_2 обов'язків за кредитним договором № 3081 від 05 грудня 2007 року.

Іпотечним договором, підтверджено, що ОСОБА_4 який діє від імені ОСОБА_3 в якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 3081 від 05 грудня 2007 року передав у заставу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-Інвестиційний банк» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1439 га, кадастровий номер НОМЕР_1 в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області.

Судом в судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача ОСОБА_2 становить 114 064,96 доларів США та 20 481,12 грн. а саме: заборгованість по кредиту - 90000,00 доларів США, прострочена заборгованість - 7 885,00 доларів США, прострочена заборгованість по сплаті відсотків - 24064,96 доларів США, комісійна винагорода - 14 066,78 грн., пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань - 6 414,34 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.7-57).

Згiдно ст.526 ЦК України зобов'язання повиннi виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, п.5.4 договору поруки визначено, строк дії договору - з момент підписання до повного погашення зобов 'язання по кредитному договору, в забезпечення якого видана порука (звор.арк.с.23).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Окрім того, за умовами п.4.3.4. кредитного договору (а.с.26), сторони погодили, що банк має право: вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цих договором, у випадках, які визначаються згідно з цим Договором, а саме:

- позичальник прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього договору.

При цьому, банк письмово повідомляє позичальника (поштою з повідомленням, вручення банком особисто позичальнику під розписку) про необхідність дострокової сплати суми заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи у зв'язку з порушенням боржником -ОСОБА_2 графіку погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор - позивач, використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом п. 4.3. та 4.3.4 кредитного договору право на зміну умов кредитного договору - про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів - відправивши 02 листопада 2009 року вимогу про дострокове погашення кредиту, яку ОСОБА_2 отримав 04 листопада 2009 року (а.с.20, 21).

При цьому у зазначеній вимозі про погашення кредиту містилася вимога про дострокове виконання умов кредитного договору та в місячний термін з дати одержання цієї вимоги, погашення усієї суми заборгованості в повному обсязі: 90000 дол. США - заборгованості по кредиту, 6459,16 дол. США - заборгованість по відсотках та 3571,05грн. - комісії.

Крім того, така сама вимога 30 липня 2009 року про дострокове повернення боргу була пред'явлена і відповідачу ОСОБА_4 (а.с.18).

Отже, відбулася зміна строку виконання основного зобов'язання, погодженого сторонами у п.4.3 та 4.3.4 кредитного договору від 05.12.2007 р. № 3081 і строк виконання зобов'язання в цілому настав - 04 грудня 2009 року, тобто через місяць з дня одержання вимоги боржником ОСОБА_2

Як вбачається із договору поруки у ньому не зазначено строк його дії (п.5.4.), а умова договору поруки про його дію до повного погашення зобов'язання по кредитному договору, не свідчить про те, що договором установлено строк його дії в розумінні ст.251 ЦК України та ч.4 ст.559 ЦК України, а тому підлягають до застосування норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк для пред'явлення вимоги поручителю підлягає відрахуванню саме з цієї дати - з 04 грудня 2009 року. Відповідно шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя закінчився - 04 червня 2010 року.

Зазначена правова позиція щодо припинення поруки висловлена Верховним Судом України у справі №6-53цс14 від 17.09.2014 року.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Як вбачається із матеріалів справи первісний позов був поданий до суду поштою 15 квітня 2011 року, тобто після спливу строку пред'явлення вимог до поручителя.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги за зустрічним позовом - в повному обсязі.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 203, 254, 257, 261, 267, 526, 527, 530, 536, 553-555, 559, 610-612, 625 1048, 1050,1054 ЦК України, ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовнi вимоги публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк» - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_3, на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-Інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором № 3081 від 05 грудня 2007 року в розмірі 114 064 (сто чотирнадцять тисяч шістдесят чотири) долари США, 96 центів та 20 481 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят одну) гривню, 12 копійок, а також судовий збір в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, 00 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) гривень, 00 копійок та витрати за публікацію оголошення у пресі в розмірі 990 (дев'ятсот дев'яносто) гривень, 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк» - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором поруки №3082 від 05 грудня 2007 року, який було укладено між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промисловий Інвестиційний банк» та ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини в той же строк, з моменту отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: