РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Маліщук Н.А.,

із участю: - позивача ОСОБА_1,

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.07.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 02.09.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти наразі проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Їй одній важко утримувати дітей, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком. За станом здоров'я діти та відповідач здорові. Вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату та її заробітку не вистачає для належного утримання дітей. Відповідач є працездатним, стан його здоров'я задовільний, а тому може виконувати свої батьківські обов'язки щодо утримання дітей. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Посилаючись на викладені в позові обґрунтування, вказала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як є працездатною особою. Пояснила, що дітям потрібно купувати продукти харчування, одяг, взуття. Повідомила, що стан здоров'я дітей та її задовільний. Визнала, що матір відповідача є персіонером.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному законом розмірі. Зазначив, що стан його здоров'я задовільний, має на утриманні непрацездатну матір.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст.180, 181, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України, відповідно до ст.60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, згідно копій свідоцтв про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с.5, 6) сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання яких позивач просить стягнути аліменти з відповідача.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 (а.с.8) між сторонами 02.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб.

З довідки КП "Жмеринкакомунсервіс" від 10.07.2017 року №2220 (а.с.7) вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_1

Відповідно до довідки про доходи №29 від 06.09.2017 року ПП "Корунд" (а.с. 20) відповідач ОСОБА_2 працює у ПП "КОРУНД" та за період з березня 2017 року по серпень 2017 року отримав дохід 22226,64 грн.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

При цьому судом враховується часткове визнання відповідачем вказаних позивачем обставин порушення з боку відповідача прав позивача та неповнолітніх дітей на належне утримання останніх, а тому дане оспорюване право підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі відповідно 2000 грн. не відповідають принципам розумності та справедливості, а тому в даному конкретному випадку суд визначає достатнім розмір оспорюваних аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на обох дітей щомісяця, що забезпечуватиме достатнє утримання дітей з боку відповідача, надання якого є рівним обов'язком обох батьків, надто за відсутності у кожного з них окремо інших неповнолітніх осіб на утриманні, а також не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказана сума аліментів перебуває також в межах прожиткового мінімуму працездатних осіб, якою на разі є відповідач, та не перевищує половини його заробітної плати, відтак визначена судом тверда грошова сума аліментів не обмежуватиме можливості надання ним часткового утримання своїй непрацездатній матері, яка має власний дохід у вигляді державної пенсії, що визначає даний позов достатньо обґрунтованим та доведеним позивачем, відповідаючи матеріальному закону, передусім, наведеним положенням Конвенції про права дитини, яка є складовою національного законодавства, передбачає пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання своїх неповнолітніх дітей.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК України, ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 гривень на обох дітей разом, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року, до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5, а також на користь держави одноразово 640 гривень судового збору (рахунок отримувача 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 17.07.2017 року по 17.08.2017 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд

Суддя Вернік В.М.