Справа № 462/5213/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя мають двох дітей: доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 30.09.2016 року звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3, а саме: стягувати 1500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, покликаючись на те, що 06.03.2014 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова стягнуто із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 року і до досягнення ним повноліття. При цьому наголосила, що син страждає на психічне захворювання, потребує додаткових коштів, а вона отримує незначні доходи, сплачує значні кошти за житлово-комунальні послуги, крім того вона хворіє, витрачає кошти на медикаменти, а тому присуджених аліментів не вистачає на утримання сина.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сірий А.В., який діє на підставі договору про надання правової допомоги №18/16 від 11.04.2016 року /а.с.45/ позов підтримав, покликаючись на мотиви такого. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що він отримує незначний дохід від підприємницької діяльності близько 2338 грн., а тому немає фінансової можливості на збільшення розміру аліментів, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено вимогами ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як встановлено в судовому засіданні, після розірванню шлюбу між сторонами син ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, а батько ОСОБА_2 - проживає окремо.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі по 750 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 року до досягнення ним повноліття /а.с.2-4/.

Згідно висновку ЛКК №215 від 16.11.2015 року, витягу з медичної карти №8520 з Міської дитячої клінічної лікарні ОСОБА_3 спостерігається у КЗ Львівському обласному дитячому психоневрологічному диспансері від 18.12.2007 року /а.с.5, 7/ та є інвалідом з дитинства, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 03.06.2009 року /а.с.6/.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання сина у визначеному нею розмірі, доказів про наявність у відповідача доходів у вказаному нею розмірі, та іншого майна, які б давали суду підстави для висновку про можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі і такі не здобуто при розгляді справи.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи те, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів від від 06.03.2014року значно зріс рівень цін, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів стягуваних за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2014року із ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 750 /сімсот п'ятдесят/ гривень до 1300 /однієї тисячі триста/ гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів стягуваних за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2014року із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 750 /сімсот п'ятдесят/ гривень до 1300 /однієї тисячі триста/ гривень щомісячно, починаючи з 30.09.2016року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одну/ гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський