Справа № 766/8638/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря Кліментовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Херсоні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша», третя особа без самостійних вимог: головний лікар Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» ОСОБА_2 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

Позивач 11.08.2016 р. звернувся до суду з позовом про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В позові зазначив, що перебував з відповідачем у трудових відносинах з 30.09.2009 р. , працюючи на посаді лікаря-нейрохірурга та лікаря-нейрохірурга екстреної допомоги міського інсультного центру.

Наказом №148-к від 15.07.2016 р. ОСОБА_1 було звільнено із займаних посад за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Дане звільнення позивач вважає незаконним, оскільки, на його думку, було порушено порядок проведення засідання профспілкового комітету, яке провели без попереднього запрошення, та за відсутності головного лікаря.

Крім того, позивач вважає наказ про звільнення, як і попередній наказ про винесення догани, наслідком упередженого ставлення до нього зі сторони адміністрації лікарні.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Зокрема зазначили, що позивач не мав змоги надавати одночасно допомогу двом пацієнткам, здійснив огляд пацієнтки ОСОБА_3 в порядку черговості, а тому в його діях відсутні ознаки порушення трудової дисципліни. Рішення профспілкового комітету про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 є не обґрунтоване, а при вирішенні спору необхідно перевірити всі накази про накладання дисциплінарних стягнень.

Представники відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на його необґрунтованість.

Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 30.09.2009 р., відповідно до наказу №92-к від 12.04.2013 р. ОСОБА_1 вважався таким, що працює на 0,5 ставки лікаря-нейрохірурга та на 0,5 ставки лікаря-нейрохірурга екстреної допомоги міського інсультного центру.

Наказом відповідача №154 від 13.06.2016 р. лікарю-нейрохірургу екстреної допомоги міського інсультного центру КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша ОСОБА_1 за неналежне виконання функціональних обовязків оголошено догану.

Наказом відповідача №148-к від 15.07.2016 р. у звязку з систематичним порушенням посадової інструкції лікаря в частині невчасного надання допомоги пацієнту, неякісного ведення записів в історії хвороби, недотримання норм медичної етики та деонтології при спілкуванні з пацієнтами, як наслідок завдання шкоди діловій репутації закладу, враховуючи, що до лікаря вже мало місце застосування дисциплінарного стягнення у виді догани за аналогічне порушення звільнено ОСОБА_1 з займаної посади лікаря-нейрохірурга та з посади лікаря-нейрохірурга екстреної допомоги міського інсультного центру КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша» за п.3 ст.40 КЗпП України з 15.07.2016 р. Підставами для звільнення є: копія наказу про оголошення догани, копія акту службового розслідування від 01.07.2016 р., згода профспілкового комітету №30 від 15.07.2016 р.

Так, за змістом ст.ст. 139-140 КЗпП України, працівники зобов'язані додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна на підприємствах, установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Відповідно до Посадових інструкцій лікаря-нейрохірурга міського інсультного центру та лікаря-нейрохірурга екстреної допомоги міського інсультного центру лікар несе відповідальність за невиконання лікарської етики принципів деонтології.

Медична деонтологія - це сукупність етичних норм і принципів поведінки медичного працівника при виконання своїх професійних обов'язків. Медична деонтологія тісно пов'язана із медичною (лікарською) етикою, яка є різновидом професійної етики, що включає сукупність морально-етичних норм і правил надання медичної допомоги. Медична деонтологія включає в себе поряд з іншими питаннями і проблеми взаємин з хворими та їхніми родичами. Законом встановлено обов'язок лікаря турбуватися про людське здоров'я та життя, а його моральна відповідальність у зв'язку з цим набуває специфічних рис у порівнянні з іншими професіями, що не мають в людині прямого об'єкту дії.

Крім цього, ст. 3.6 Етичного Кодексу лікаря України, прийнятого на Всеукраїнському зїзді лікарських організацій та Х Зїзді Всеукраїнського лікарського товариства в м.Євпаторії 27.09.2009 р. лікар повинен поважати честь і гідність пацієнта, його право на невтручання в особисте життя, ставиться до нього доброзичливо.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до ч.1,3,8 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстави, передбаченої, зокремапунктом 3 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до висновків акту службового розслідування від 01.07.2016 р лікування та обстеження пацієнток ОСОБА_4, ОСОБА_3, для перевірки якості надання медичної допомоги яким була створена комісія, проводилось згідно локальних протоколів надання медичної допомоги з врахуванням стану захворювання, індивідуальних особливостей організму. Комісія не може спростувати чи довести факт можливого перебування в алкогольному спянінні ОСОБА_1 та /або отримання чи спонукання зі сторони лікаря до заявниці до додаткових витрат або спонсорської допомоги, тобто матеріального заохочення лікарем ОСОБА_1 від гр. ОСОБА_4, оскільки керується у своїй роботі вивченою документацією. Проте, лікар нейрохірург МІЦ ОСОБА_1 у своїй роботі неодноразово не дотримувався принципів лікарської етики та деонтології в спілкуванні з пацієнтами в процесі лікування, що призводило до розвитку конфліктних ситуацій, нездорової атмосфери серед пацієнтів, та систематичного порушення посадової інструкції лікаря нейрохірурга в частині не дотримання норм медичної деонтології, що є важливим складовим лікарської допомоги пацієнтам, а також завданню шкоди діловій репутації закладу. Лікар нейрохірург екстреної допомоги МІЦ ОСОБА_1 у своїй роботі порушує пункти посадової інструкції: «неподання вчасно допомоги хворому, що її потребує», а саме клієнтці неврологічного відділення ОСОБА_3, порушує правило і пункт посадової інструкції «якісне ведення записів історії хвороби на хворих», «порушення принципів лікарської етики та деонтології, та правил взаємовідносин з колегами лікарні взагалі».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що працює завідувачем міського інсультного центру КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша», про інцидент, який стався з пацієнткою ОСОБА_3 знає зі слів чергового терапевта ОСОБА_6, яка зателефонувала йому та повідомила, що нейрохірург екстреної допомоги МІЦ ОСОБА_1 відмовився від огляду ОСОБА_3 і тільки після телефонної розмови з начмедом здійснив огляд. Даний огляд був необхідний для виключення внутрішньочерепного крововиливу. В даній ситуації позивач порушив правила ведення записів історії хвороби та п.1.6 Посадової інструкції чергового лікаря-терапевта приймального відділення, відповідно до якого розпорядження чергового лікаря обовязкове для інших чергових лікарів стаціонару.

Відповідно до витягу із протоколу №30 від 15.07.2016 р. засідання профспілкового комітету, на якому були присутні 7 з 9 членів комітету, постановили надати згоду на розірвання трудового договору між адміністрацією та звільнення з займаних посад ОСОБА_1 з 15.07.2016 р. на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. За дане рішення проголосували 7 членів профспілкового комітету.

Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом, що його звільнення є наслідком упередженого ставлення до нього зі сторони адміністрації лікарні. Також, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, що спростовують вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Крім цього, посилання представника позивача на те, що згода профспілкового комітету на звільнення працівника повинна бути мотивована, а засідання повинно бути проведено за участі головного лікаря, не ґрунтується на нормах закону.

Отже, судом встановлено, що на момент видачі наказу про звільнення позивач був таким, щодо якого існував не скасований та не оскаржений в подальшому наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності; службовою перевіркою встановлено з його боку систематичне порушення дисциплінарної відповідальності та в порядку ст. 43 КЗпП України надано згоду про звільнення виборного органу профспілкової організації. За даних обставин у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст.40, 43, 139-140 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Т.І.Рядча