Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1248/17
Провадження №: 2/332/667/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.08.2016р. помер її батько ОСОБА_2, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 11/12 часток житлового будинку № 23 по вул.Каспійська у м.Запоріжжі.

Будинок належав подружжю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - батькам братів ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та, відповідно - діду та бабусі позивача. Після смерті діда ОСОБА_7, який помер 01.12.1992р., відкрилась спадщина на 1/2 частку будинку. Інша 1/2 частина належала його жінці ОСОБА_8

Свою частку дід заповів своїм дітям за заповітом від 29.11.1986р.: - 5/6 частин ОСОБА_2, 1/6 - ОСОБА_9.

Батько позивачки отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом 09.06.1993р. та зареєстрував це право власності 17.08.1993р. Одночасно ОСОБА_8 19.06.1993р. за договором дарування подарувала належну їй 1/2 частину житлового будинку також батькові позивачки -ОСОБА_2, право власності на яку він зареєстрував 17.08.1993р. На 1/6 частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На даний час ця частина обліковується за дідом позивачки, тому що його інший син -інший спадкоємець ОСОБА_9 не прийняв цю спадщину, оскільки не подавав до нотаріальної контори заяву у встановленому порядку та не прийняв спадщину іншим шляхом (він проживав окремо від батьків). 19 березня 1995 року він помер. Інших спадкоємців, крім батька позивачки, який є його рідним братом, він не мав, бо був людиною тяжко хворою і одинокою.

Таким чином, право на спадкування заповіданої 1/6 частини спадщини діда (або 1/12 частини житлового будинку) перейшло від ОСОБА_7 до батька позивачки - ОСОБА_2, тому що він проживав в одному будинку разом зі спадкодавцем.

Але цю частину спадщини батько позивачки не оформив в установленому порядку, в зв'язку з чим позивачка не може отримати документ від нотаріуса про її спадкування за законом. Просить в позові визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину вказаного будинку.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просила позов задовольнити.

Представник Запорізької міської ради ОСОБА_11 в судовому засіданні віднесла розгляд питання стосовно позовних вимог на розсуд.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила суду, що позивачка є її рідною донькою. ОСОБА_2 це чоловік свідка і батько позивачки, а ОСОБА_13 є рідним братом ОСОБА_2. За свого життя ОСОБА_13 не оформив спадщину після смерті батька, вони проживали окремо. ОСОБА_14 ОСОБА_13 помер приблизно 18 років тому.

Свідок ОСОБА_15 пояснила в судовому засіданні, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 це її давній знайомий, якого вона знає багато років, а ОСОБА_13 це його брат, який помер.

Суд, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та позову, що 16.08.2016р. помер батько позивачки ОСОБА_2, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 11/12 часток житлового будинку № 23 по вул.Каспійська у м.Запоріжжі.

Будинок належав подружжю ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - батькам братів ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та, відповідно - діду та бабусі позивача. Після смерті діда ОСОБА_7, який помер 01.12.1992р., відкрилась спадщина на 1/2 частку будинку. Інша 1/2 частина належала його жінці ОСОБА_8

Свою частку дід заповів своїм дітям за заповітом від 29.11.1986р.: - 5/6 частин ОСОБА_2, 1/6 - ОСОБА_9.

Батько позивачки отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом 09.06.1993р. та зареєстрував це право власності 17.08.1993р. Одночасно ОСОБА_8 19.06.1993р. за договором дарування подарувала належну їй 1/2 частину житлового будинку також батькові позивачки -ОСОБА_2, право власності на яку він зареєстрував 17.08.1993р. На 1/6 частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На даний час ця частина обліковується за дідом позивачки, тому що його інший син - інший спадкоємець ОСОБА_9 не прийняв цю спадщину, оскільки не подавав до нотаріальної контори заяву у встановленому порядку та не прийняв спадщину іншим шляхом (він проживав окремо від батьків). 19 березня 1995 року він помер. Інших спадкоємців, крім батька позивачки, який є його рідним братом, він не мав.

Таким чином, право на спадкування заповіданої 1/6 частини спадщини діда позивачки (або 1/12 частини житлового будинку) перейшло від ОСОБА_7 до батька позивачки - ОСОБА_2, тому що він проживав в одному будинку разом зі спадкодавцем.

Але цю частину спадщини батько позивачки не оформив в установленому порядку, в зв'язку з чим позивачка не може отримати документ від нотаріуса про її спадкування за законом.

Вказані обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.54-89), та матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_7 (а.с.120-136), копією актового запису про смерть ОСОБА_9 (а.с.114).

До нотаріальної контори після смерті батька позивачка звернулась своєчасно, у встановлений шестимісячний строк. Цивільний кодекс України 1963р., що був чинним на час відкриття спадщини на 1/12 частину житлового будинку, в ст.549 вказує на дії, які свідчать про прийняття спадщини. Зокрема, таким свідченням є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном.

Статтею 551 вказаного Кодексу визначено, якщо спадкоємець, покликаний до спадкоємства за законом чи заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши його прийняти в установлений строк (ст.549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців.

Також спадкоємець за законом чи заповітом має право відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.553 ЦК 1963р.). Вважається таким, що відмовився від спадщини також і той спадкоємець, який не здійснив жодної дії, яка б свідчила про прийняття спадщини (ст.549 ЦК 1963р.).

Отже, на даний час позивачка є єдиним спадкоємцем за законом усього спадкового майна, яке належить від діда батькові позивачки, а від батька - позивачці.

До вступу в шлюб позивачка мала прізвище ОСОБА_9, а після шлюбу - ОСОБА_1, про що свідчить Свідоцтво про народження від 27 серпня 1962р. та Свідоцтво про укладення шлюбу від 07.12.1979р.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

У звязку з наведеними обставинами позивачу доводиться звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та засновані на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку № 23 по вул.Каспійській у м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 01.12.1992р., та після смерті ОСОБА_2, який помер 16.08.2016р.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 15 вересня 2017 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік