Провадження № 2-о/127/630/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., за участі секретаря: Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання отримання дублікату свідоцтва про народження чи витягу з реєстру актів цивільного стану громадян. Свідоцтво про народження йому потрібно для оформлення паспорту. Однак, Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомив його, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не виявлено. Факт народження ОСОБА_1 16.12.2000 року в м. Луганськ підтверджується наступними документами. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився 16.12.2000 року в м. Луганськ, батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відповідно до довідки, яка видана 11.01.2017 року начальником відділу реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції, до запису акту № 41 від 12.01.2006 року про народження ОСОБА_1, внесені зміни на підставі заяви батьків про зміну прізвища і імя дитини від 21.06.2007 року, а саме прізвище з «Бражніков» на «Богословський», а імя з «Евгеній» на «Даниил». Також, прізвище матері змінено з «Бражнікова» на «Богославська». Змінено і імя матері з «Ангеліна» на «Вірсавія».Відповідно до Домової книги для реєстрації громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_3 кв. 115 по вул. Волкова в м. Луганськ, ОСОБА_1 Данііл зареєстрований за вказаною адресою. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту, квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності:ОСОБА_4 - ?, ОСОБА_5 - ?, ОСОБА_6 - ?, ОСОБА_1 1/4 . В Примітках до Витягу зазначено: згідно свідоцтва про зміну імені від 24.03.2006 року серія № І-ЕД № 000760 змінено ОСОБА_7 на ОСОБА_6. Також, в Примітках витягу зазначено: згідно довідки, виданої Луганським міським управлінням юстиції відділу реєстрації шлюбів та народжень від 02.11.2007 року № 652 змінено ОСОБА_8 на ОСОБА_1. Відповідно до довідки №2312 від 04.08.2015 року, яка видана ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, вона зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5, склад сімї:син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6,донька - ОСОБА_10 Фаддеєвна ІНФОРМАЦІЯ_7 Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданий ОСОБА_1 Даніїлу 20 липня 2016 року. Відповідно до Свідоцтва про базову загальну середню освіту, ОСОБА_9 закінчив у 2016 році Муровонокуриловецьку загальноосвітню санаторну школу-інтернат І-ІІІ ступенів для дітей з захворюваннями серцево-судинної системи. Відповідно до Доручення від 02.02.2017 року, ОСОБА_6 Вірсавія доручила своїй матері ОСОБА_4 представляти інтереси її неповнолітніх дітей.У зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, заявнику було рекомендовано звернутися до суду та встановити факт народження дитини для реєстрації та внесення змін до актових записів цивільного стану на підставах, передбачених законодавством України.Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію народження дитини органом РАЦС.

Вищевикладені обставини й стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою.

Заявник до судового засідання не зявився, проте представником заявника надано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 082755, ОСОБА_1 народився 16.12.2000 року, про що в Книзі реєстрації народжень 12.01.2001 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 41. Батьками ОСОБА_1 записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 та йому належить на праві спільної часткової власності ? даної квартири. В даній квартирі також зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с. 7-11)

В паспорті громадянина України для виїзду за кордон місце народження ОСОБА_1 зазначено «Луганськ». (а.с. 12)

В послідуючому, у звязку з окупацією території м. Луганськ, відділом святкової реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 11.01.2017 року було повторно видано свідоцтво про народження серії І-ВВ № 014064, відповідно до якого ОСОБА_1 народився 16.12.2000 року, про що в Книзі реєстрації народжень 12.01.2001 року відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 41. Батьками ОСОБА_1 записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 18)

Згідно довідки, виданої 11.01.2017 року начальником відділу святкової реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції, до запису акту № 41 від 12.01.2006 року про народження ОСОБА_1, внесені зміни на підставі заяви батьків про зміну прізвища і імя дитини від 21.06.2007 року, а саме: прізвище з «Бражніков» на «Богословський», а імя з «Евгеній» на «Данііл». Також, прізвище матері змінено з «Бражнікова» на «Богославська», імя - з «Ангеліна» на «Вірсавія». (а.с. 6)

Однак, дані документи (свідоцтво про народження, видане відділом святкової реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 11.01.2017 року, та довідка, видана начальником відділу святкової реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції 11.01.2017 року) видані органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, містить печатку Луганської Народної республіки, та не може бути прийнятий органами ДРАЦС України як підстава для реєстрації народження ОСОБА_1С, оскільки оформлені не у відповідності до вимог діючого законодавства України, що підтверджується змістом останніх, а тому не створює правових наслідків.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII (з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючи хde facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Постановою ВРУ від 17.03.2015 року № 254-VIIIвизнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про народження на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено. (а.с. 19)

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів.

На підставі вищевикладеного, враховуючи сукупність наданих доказів, суд вважає факт народження громадянина України ОСОБА_1 16 грудня 2000 року в м. Луганськ Луганської області, країна Україна, батьками якого є: громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_10, та громадянка України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11 уродженка м. Луганськ, встановленим.

Судові витрати залишити за заявником, відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 235, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження громадянина України ОСОБА_1 16 грудня 2000 року в м. Луганськ Луганської області, країна Україна, батьками якого є: громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_10, та громадянка України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11 уродженка м. Луганськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Жмудь