пр. № 4-с/759/205/17
ун. № 2-4053/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та бездіяльність начальника Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, стягувач - Приватне акціонерне товариство «КБ «Актив-Банк»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Скуржинської Н.М. перебувало виконавче провадження ВП №50314380, що заведене 26.02.2016р. за виконавчим листом №2-4253/11, виданим Святошинським районним судом м. Києва 01.10.2012р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватне акціонерне товариство «КБ «Актив-Банк» боргу в сумі 2304512,89 грн., шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Постановою держвиконавця від 25.05.2017 року виконавчий документ за вказаним виконавчим провадженням повернуто стягувачу на підставі п.7 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", у звязку з тим, що не виявлено предмет застави.

Разом з тим, у виконавчому провадження державним виконавцем 15.05.2017 року були винесені постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а 25.05.2017 року винесена постанова про зняття арешту з майна боржника, як такого, що був помилково накладений постановою від 26.02.2016 року.

Представник боржника ОСОБА_3 в червні 2017 року звернулася до суду зі скаргою, за якою просила визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Скуржинської Н.М. з приводу внесення до Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна відомостей про арешт всього належного боржнику майна, та дії з винесення постанов про стягнення виконавчого збору, і постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, визнати неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві щодо контролю за виконавчим провадженням, а також скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та постанову про стягнення судового збору, як незаконні.

Скарга мотивовано тим, що державним виконавцем не здійснювалось дієвих заходів на виконання рішення суду, а відтак оскаржуванні дії, бездіяльність, рішення субєктів оскарження є формальними, не мають під собою законних підстав.

ОСОБА_3 в судовому засіданні на вимогах скарги наполягала, надала поясненняч, що зводяться до викладеного в ній.

Представник стягувача ОСОБА_4 підтримав доводи скарги в частині скасувавння постанови про повернення виконавчого документу стягувача та заперечував проти задоволення цих вимог, в іншій частині частині поклався на розсуд суду.

Державний виконавець Скуржинська Н.М., та представник Святошинського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не зявились, матеріалів виконавчого провадження на вимогу суду не надано.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надвані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги за таких підстав.

Так спірна постанова державного виконавця про поверненняч виконавчого документу стягувачу заснована на п.7. ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто винесена у звязку з тим, що поліцією протягом року з дня оголошення розшуку не виявлено предмет застави - належний боржнику транспортний засіб.

Дійсно державним виконавцем 04.05.2016р. було винесено постанову про розшук транспортних засобів боржника.

Проте, доказів , що ця постанова направлялась до поліції, для виконання, доказів, що вона прийнята до виконання, та доказів про результати розшуку суду не надано.

Боржник же стверджує, що до неї будь яких запитів з приводу розшуку майна не надходило, про саму постанову стало відомо лише після ознайомлення з постановою про повернення виконавчого документу стягувачу.

За таких обставин, суд погоджується із заявником, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документу стягувачу є формальною, а відтак підлягає скасуванню як незаконна.

Оскільки, скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу тягне за собою відновлення виконавчого провадження, то постанова про стягнення виконавчого збору, що винесена в цьому виконавчому провадженні, також підлягає скасуванню.

Крім того, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена на підставі ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження". Проте, дана норма не поширюється на випадок повернення виконавчого документу стягувачу з підстав передбачених п.7 ч.1 ст. 37 цього Закону. Отже, дана постанова, окрім іншого, не має під собою законних підстав.

Що стосується інших вимог позову, то суд знаходить їх необгрунтованими, як доказами так і посиланням на закон, а тому вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити.

У звязку з останнім висновком, підстав для реагування на порушення субєктів оскарження не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209, 210, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та бездіяльність начальника Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Скуржинської Н.М. від 15 травня 2017 р. про стягнення виконавчого збору, що винесена в межах виконавчого провадження №50314380.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Скуржинської Н.М. від 25 травня 2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, що винесена в межах виконавчого провадження №50314380.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва у відповідності до вимог ст.ст.291-296 ЦПК України.

Головуючий М.Ф. Сенько