Провадження № 2/761/913/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, який під час розгляду справи неодноразово уточнювала та, з урахуванням остаточної заяви про зміну предмета позову, просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Toyota corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10.09.2015 року згідно довідки-рахунок ААЕ №367867, вартість якого становить 149000,00 грн.; поділити майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що є їх спільною сумісною власністю як подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на автомобіль марки Toyota corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість якого становить 149000,00 грн.; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на гаражний бокс НОМЕР_4, площею 27,80 кв.м., розташований по вул. Бакинська, 35, в м.Києві на території ГБК «Бакинський», який зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №348, під реєстровим №58830, 05.12.2008 року, вартість якого становить 144997,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві складено актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який, в свою чергу, було зареєстровано 02.10.1982 року.

При цьому, позивачка вказує, що за час перебування в даному шлюбі вони з відповідачем придбали майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та складається з: автомобіля марки Toyota corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, та гаражного боксу НОМЕР_4 в ГК «Бакинський» площею 32,00 кв.м., який розташований в м.Києві по вул. Бакинській, 35-А.

Разом з тим, незважаючи на ту обставину, що вищенаведене майно є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач не тільки зберігає в себе правовстановлюючі документи на це майно, а ще й одноособово ним користується.

Крім того, позивачка зазначає, що відповідач без відповідної на те її згоди відчужив належний їм на праві спільної сумісної власності автомобіль на користь ОСОБА_3, про що, серед іншого, свідчить укладення договору купівлі-продажу автомобіля від 10.09.2015 року, тобто в період шлюбу.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що вартість двох об'єктів спільного майна однакова, позивачка просить позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1982 року по 08.12.2015 року.

Згідно наявної в матеріалах справи відповідей Головного сервісного центру МВС України, автомобіль марки Toyota corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, 07.10.2013 року був придбаний ОСОБА_2, який в подальшому без відповідної на те згоди позивачки, а саме: 10.09.2015 року продав його ОСОБА_3 за 149 000.00 грн., про що свідчить довідка-рахунок серії ААЕ №367867.

На підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 19.11.2008 року за №2045-С/ГК ОСОБА_2 набув право власності на гаражний бокс НОМЕР_4, площею 27,80 кв.м., розташований по вул. Бакинська, 35, в м.Києві на території ГБК «Бакинський», що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 27.11.2008 року.

При цьому, згідно звіту про оцінку майна №3 від 24.04.2017 року вартість гаражного боксу НОМЕР_4, площею 27,80 кв.м., що розташований по вул. Бакинська, 35, в м.Києві, становить 144997,00 грн.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що гаражний бокс НОМЕР_4, площею 27,80 кв.м., розташований по вул. Бакинська, 35, в м.Києві на території ГБК «Бакинський» та грошові кошти на суму 149 000.00 грн., отримані ОСОБА_2 від продажу автомобіля марки марки Toyota corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуті подружжям за час шлюбу.

При цьому, посилання сторони відповідачів на те, автомобіль був придбаний ОСОБА_2 більше ніж через 5 років після фактичного припинення шлюбних відносин за власні та позичені кошти, суд оцінює критично, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять.

Згідно із ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Частиною 1 ст. 69 СК України регламентовано, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Разом з тим, ч.4 ст.65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Тобто, у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-486цс16.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку про поділ спільного майна подружжя наступним чином: в порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1, визнавши за нею право приватної власності на гаражний бокс НОМЕР_4, площею 27,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Бакинська, 35 на території ГБК «Бакинський», який зареєстрований за ОСОБА_2 05.12.2008 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 348 за реєстровий № 58830, вартість якого становить 144997,00 грн.; в порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 149000 (сто сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп., отримані від продажу ним транспортного засобу Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 виділено грошові кошти в сумі 149000,00 грн., отримані від продажу ним транспортного засобу Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в часині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля Toyota corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10.09.2015 року, адже укладення вказаного договору не порушує права та інтереси позивачки.

Також, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1449,00 грн., а з відповідача на користь держави - 1490,00 грн. судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1, визнавши за нею право приватної власності на гаражний бокс НОМЕР_4, площею 27,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Бакинська, 35 на території ГБК «Бакинський», який зареєстрований за ОСОБА_2 05.12.2008 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 348 за реєстровий № 58830, вартість якого становить 144997 (сто сорок чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 00 коп.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 149000 (сто сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп., отримані від продажу ним транспортного засобу Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1449 (одна тисяча чотириста сорок) грн. 00 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1490 (одна тисяча чотириста дев'яносто) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: