АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1995/16-ц Номер провадження 22-ц/786/43/17Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунальної установи «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» (далі - КУМЦОП «Донечанка»), Донецької міської ради, Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що з лютого 2014 року він працював сторожем у Комунальній установі «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» та з квітня 2014 року територія м. Донецька є тимчасово непідконтрольною, у зв'язку з чим 29 вересня 2014 року він звільнився з роботи у КУМЦОП «Донечанка» за власним бажанням та покинув місце проживання.

Зазначає, що, починаючи з 01 липня 2014 року по 29 вересня 2014 року, КУМЦОП «Донечанка» не виплачував йому заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 4869,00 грн. Вказує, що неодноразово усно звертався до КУМЦОП «Донечанка» з вимогою провести з ним повний розрахунок по заробітній платі, однак цього зроблено не було, оскільки КУМЦОП «Донечанка» залишилася на тимчасово окупованій території.

Оскільки КУМЦОП «Донечанка не виплатила йому своєчасно заробітну плату, вважає, що він набув право на отримання середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що станом на день звернення до суду складає 44790,72 грн. та, у відповідності до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» на компенсацію втрати не отриманого ним доходу (заробітної плати) з урахуванням відповідного індексу інфляції, що складає за його підрахунками 2085,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, прохав суд стягнути солідарно з Комунальної установи «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка», Донецької міської ради, Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 4869,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30.09.2014 року по 29 серпня 2016 року у розмірі 44790,72 грн. та компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 2085,00 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунальної установи «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» (далі - КУМЦОП «Донечанка»), Донецької міської ради, Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області про стягнення заборгованості з заробітної платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати.

З цим рішенням не погодився позивач, який, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Також, при подачі апеляційної скарги позивачем було заявлено клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати від Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області відомості про суми нарахованих доходів та утриманих податків, щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за 2014-2016 роки з відображенням доходів від КУМЦОП «Донечанка»; витребувати від Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області договори на розрахунково-касове обслуговування між Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області і КУМЦОП «Донечанка», Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області і Донецькою міською радою, які були чинні у 2014 році.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом не було вчинено всіх передбачених законом дій, для з'ясування обставин справи, а саме, щодо отримання інформації про наявну заборгованість КУМЦОП «Донечанка» перед ОСОБА_2, внаслідок чого було прийняте неправосудне рішення.Вважає, що судом застосовані норми закону, які не врегульовують правовідносини, що виникли між сторонами.

Вказує, що, оскільки КУМЦОП «Донечанка» не було переміщено на контрольовану Україною територію, то наявні підстави для стягнення вказаної заборгованості з інших відповідачів.

У судовому засіданні позивач доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримав та прохав її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення позивача, дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що, відповідно до відомостей з трудової книжки ОСОБА_2, 21.02.2014 року він прийнятий на роботу сторожем в Комунальній установі «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» (наказ № 8 від 20.02.2014 року) та наказом №39 від 26.09.2014 року ОСОБА_2 був звільнений 29.09.2014 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.12).

Також, на підтвердження неотримання ним заробітної плати після звільнення та на підтвердження розміру отримуваної ним на підприємстві заробітної плати, з якої ним було в подальшому проведено розрахунок заборгованості, позивачем надано виписку з карткового рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 від 25.08.2016 року.

З даної виписки вбачається, що останню виплату заробітної плати позивачеві за даною карткою було проведено 29.07.2014 року в сумі 690,00 грн. Інших операцій по зарахуванню заробітної плати на картковий рахунок позивача у вказаний період не було (а.с.40-43).

Окрім того, місцевим судом установлено, що станом на момент розгляду справи, Комунальна установа «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Донецьк та не була переміщена на підконтрольну Україні територію.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено наявність у КУМЦОП «Донечанка» заборгованості по заробітній платі ОСОБА_2 Також, оскільки позивач не перебував у трудових відносинах з Управлінням Державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області та з Донецькою міською радою, то у розумінні норм Кодексу законів про працю України, вони не є особами, які повинні виплачувати позивачу заборгованість по заробітній платі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на нормах матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.38 КЗпП України, працівник, зокрема, має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

У відповідності до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно по п.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Підставою відповідальності власника (підприємства), відповідно до статті 117 КЗпП України, є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні (ст.116 КЗпП) та вина власника. При цьому вина власника не виключається при відсутності грошей на розрахунковому рахунку, фінансових труднощах підприємства тощо. Водночас, не можна вважати, що вину власника виключає лише непереборна сила, що розуміється як надзвичайна і невідворотна за даних умов подія. Усяке явище, яке перешкоджає власникові належно виконати свої обов'язки перед працівником, якщо власник проявляв належну дбайливість щодо цього, виключає вину власника.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ст.3 даного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, встановлено Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який має пріоритет над іншими законами з огляду на те, що Прикінцевими та перехідними положеннями даного Закону передбачено, що закони та інші нормативно правові акти України діють у частині, що не суперечать цьому Закону.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Згідно з постановою Правління Національного Банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 06 серпня 2014 року №466 призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Постановою Кабінету Міністрів України №595 від 07 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», яка набрала чинності 11 листопада 2014 року, встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації зобов'язані забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Пунктом 3 Тимчасового порядку встановлено, що заробітна плата працівникам установи за період, коли установа розміщувалась на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа переміщена в населений пункт на контрольовану територію, виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису установи.

Заробітна плата виплачується працівникам установи, яка переміщена на контрольовану територію, якщо установа продовжує функціонувати (здійснювати господарську, статутну діяльність) і працівники виконують свої функціональні обов»язки (п.4 Тимчасового порядку).

Місцевим судом установлено та не заперечується позивачем, що Комунальна установа «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка» не була виведена на контрольовану українською владою територію.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.10.2016 року клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено.

Витребувано від Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області відомості про суми нарахованих доходів та утриманих податків, щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за 2014-2016 роки з відображенням доходів від КУМЦОП «Донечанка».

Витребувано від Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області договори на розрахунково-касове обслуговування між Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області і КУМЦОП «Донечанка», Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області і Донецькою міською радою, які були чинні у 2014 році.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2016 року витребувано від Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області відомості про суми нарахованих доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) за 2014-2016 роки з відображенням доходів від КУМЦОП «Донечанка» (а.с.114-117).

Як убачається з відповіді Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області «Про суми нарахованих доходів» від 09.11.2016 року №3711/1с/16-20-08, в центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України відсутня інформація про доходи, які були виплачені КУМЦОП «Донечанка» з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с.136-137).

З відповіді Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області від 03.11.2016 року №02-35/537 вбачається, що відповідач Донецька міська рада не є ані розпорядником, ані одержувачем бюджетних коштів, в понятті, визначеному Бюджетом України (ст.1), а відповідач КУМЦОП «Донечанка» не обслуговувався і не обслуговується в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області.

Договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування між Відповідачем та Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області не укладено, реєстраційних рахунків в органах Казначейства не відкрито (а.с.138-139).

Окрім того, з листа Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» вбачається, що на підставі Указу Президента України від 14.11.2014 року №875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні засоби щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганськівй областях», розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження перелізу населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами) УДППЗ «Укрпошта» інформує щодо переліку населених пунктів Донецької та Луганської областей на/з територію(ї) яких не здійснюється пересилання пошти та перелік відділень поштового зв'язку де послуги поштового зв'язку тимчасово не здійснюються або надаються з певними обмеженнями.

Додатком №1 визначено Перелік населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження та УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, до яких, зокрема, належить і м. Донецьк (а.с.130-134).

З наданих відповідей, отриманих від Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області не вбачається можливим визначити суму нарахованого доходу ОСОБА_2 від КУМЦОП «Донечанка», як і неможливо встановити розмір заборгованості по заробітній платі останнього перед позивачем.

Також, з вищевикладеного вбачається, що отримати дану інформацію безпосередньо від КУМЦОП «Донечанка» не видається можливим, оскільки пересилання поштової кореспонденції за адресою відповідача УДППЗ «Укрпошта» не здійснює.

У подальшому, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22.11.2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів задоволено.

Витребувано від Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області відомості про суми нарахованих доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 23 червня 2005 року, був чинний на період його працевлаштування, зараз втрачений; нині дійсний паспорт серія НОМЕР_5, виданий Миргородським МВ УДМС України в Полтавській області 15.07.2015 року, працював у КУМЦОП «Донечанка» з 21.02.2014 року по 29.09.2014 року) за 2014-2016 роки з відображенням доходів від Комунальної установи «Міський центр олімпійської підготовки з жіночого футболу «Донечанка».

З отриманої 29.10.2016 року відповіді №49677/7/05-66 вбачається, що згідно з даними інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України у окремому реєстрі Держаного реєстру фізичних осіб-платників податків відсутня інформація щодо громадянина, який обліковується за номером паспорта ВК155780 (втрачений) або НО000454 (діючий) (а.с.182).

Також, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів задоволено.

Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) щодо сум нарахованого та сплаченого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Витребувано від Головного управління ДФС в Донецькій області відомості про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по платнику КУМЦОП «Донечанка», та про подачу вказаним платником звітності щодо сум нарахування єдиного внеску за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

З отриманої 03.01.2017 року відповіді від Головного управління ДФС У Донецькій області вбачається, що, станом на 28.12.2016 року підприємство КУМЦОП «Донечанка» () має заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 76767,59 грн.

З наведеного вбачається. що судом неодноразово виносились ухвали з метою отримання даних про розмір наявної заборгованості по заробітній платі КУМЦОП «Донечанка» перед позивачем, оскільки витребувати такі дані безпосередньо у відповідача КУМЦОП «Донечанка» суд можливості позбавлений, а ОСОБА_2, у відповідності до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки позивачем не доведено наявності перед ним заборгованості у відповідача - КУМЦОП «Донечанка», то районним судом було правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості по заробітній платі, та, оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку і компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати, є похідними від вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, то у їх задоволенні також було правомірно відмовлено.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не було вчинено всіх передбачених законом дій, для з'ясування обставин справи, а саме, щодо отримання інформації про наявну заборгованість КУМЦОП «Донечанка» перед ОСОБА_2, внаслідок чого було прийняте неправосудне рішення, не спростовують висновків місцевого суду, оскільки витребувані відомості від Миргородської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області про суми нарахованих доходів та утриманих податків, щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) за 2014-2016 роки з відображенням доходів від КУМЦОП «Донечанка» та витребувані від Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області договори на розрахунково-касове обслуговування між Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області і КУМЦОП «Донечанка», Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області і Донецькою міською радою, які були чинні у 2014 році, не підтверджують наявність заборгованості по заробітній платі КУМЦОП «Донечанка» перед ОСОБА_2

Не підтверджують наявність заборгованості по заробітній платі КУМЦОП «Донечанка» перед позивачем і витребувані за клопотанням останнього ухвалою колегії суддів від 20.12.2016 року від Головного управління ДФС в Донецькій області відомості про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування по платнику КУМЦОП «Донечанка» () та про подачу вказаним платником звітності щодо сум нарахування єдиного внеску за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Твердження у скарзі про те, що місцевим судом застосовані норми закону, які не врегульовують правовідносини, що виникли між сторонами, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки порушень чи неправильного застосування норм матеріального права, при постановленні місцевим судом оскаржуваного рішення не вбачається.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що, оскільки КУМЦОП «Донечанка» не було переміщено на контрольовану Україною територію, то наявні підстави для стягнення вказаної заборгованості з інших відповідачів, також не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не доведено факту наявності у КУМЦОП «Донечанка» заборгованості по заробітної плати перед ОСОБА_2 Окрім того, з відповіді Управління державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області вбачається, що відповідач Донецька міська рада не є ані розпорядником, ані одержувачем бюджетних коштів, а відповідач КУМЦОП «Донечанка» не обслуговувався і не обслуговується в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області та договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування між Відповідачем та Управлінням державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області не укладено, реєстраційних рахунків в органах Казначейства не відкрито.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун