Провадження № 2/127/4246/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

12 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.

за участю секретаря Мельника А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 24.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, про в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 3818. Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що у звязку з різними поглядами на життя, сімейні взаємовідносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні звязки між сторонами. На даний час сторони понад рік проживають окремо. Між подружжям постійно виникають непорозуміння, які призвели до розпаду їхньої сімї, оскільки кожен з них має різні погляди на подружні стосунки та сімейні цінності. У разі розірвання шлюбу, діти будуть проживати разом з матірю, спір про поділ майна у сторін відсутній. У звязку з вище викладеним ОСОБА_3 просить розірвати шлюб укладений з ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, в судових дебатах просила розірвати шлюб між сторонами, та вказала, що судовий збір залишити за позивачем.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 048514 ( на 6 а.с. )

Причиною розладу в сімї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та їхнім дітям.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1 ст.110 СК України )

Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224 ЦПК України, на підставі ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, про в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 3818.

Прізвище відповідача ОСОБА_2 залишити без змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Вінницький міський суд Вінницької області, а відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: