БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1709/16ц
Провадження № 2-о/497/4/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Сітченка М.М.,

заявника ОСОБА_3

представників заінтересованої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

заінтересованої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Болградська районна державна адміністрація Одеської області в особі Органу опіки та піклування над повнолітніми особами, ОСОБА_6 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваною заявою та просить суд постановити рішення, яким визнати недієздатною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її, заявницю, опікуном над ОСОБА_7

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 є її матірю, та потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування, у звязку з діагнозом «старческое слабоумие».

Проживають вони разом в одному домоволодінні по вул. Московська, № 6, м.Болград, Одеська область. Мати повністю перебуває на утриманні заявниці, яка здійснює за нею догляд. В звязку з особливістю наявного у мати захворювання, остання не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, майже нікого не впізнає, не може орієнтуватися в просторі, а тим паче приймати будь-які рішення, не здатна самостійно розпоряджатися пенсією, яку вона отримує, що стало приводом для звернення до суду з названою заявою.

Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву, наполягала на її задоволенні, просила призначити її опікуном над її матірю ОСОБА_7, надала пояснення з підстав зазначених в заяві.

Представники заінтересованої особи ОСОБА_5 (а.с.69), ОСОБА_8 (а.с.72), ОСОБА_9В. (а.с.92), не заперечували щодо визнання ОСОБА_7 недієздатною з огляду на наявний у справі висновок експертизи.

Втім, щодо призначення опікуна, як думка представників, так і думка Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами - була дещо суперечливою.

Комісія надала декілька висновків щодо доцільності призначення опікуна. Згідно висновку та подання комісії від 21.09.2016 року № 3, опікуном слід було призначити ОСОБА_3 (а.с.21-23).

Разом з цим, 23.08.2017 року судом отримано висновок, подання, та заяву комісії від 21.08.2017 року щодо доцільності призначення ОСОБА_7 опікуном ОСОБА_10 (а.с.103-105).

Крім того, на адресу комісії з заявою про призначення опікуном також зверталася ОСОБА_6, якій було відмовлено (а.с.75).

Жоден із присутніх в судовому засіданні представників, не міг пояснити такі рішення комісії, обґрунтувати їх, та довести перед судом свою позицію щодо того чи іншого кандидата в опікуни.

Заінтересована особа ОСОБА_6, на підставі поданої заяви (а.с.33), була залучена до участі у розгляді справи у якості заінтересованої особи на підставі ухвали суду від 29.09.2016 року (а.с.36).

В судовому засіданні надала пояснення з підстав зазначених в заяві. Пояснила, що вона є онучкою ОСОБА_7. Проживає в тому ж домоволодінні, що і заявник, і ОСОБА_7 за адресою: вул. Московська, №6, м. Болград, Одеська область, але в іншій половині будинку, проте двір у них спільний. Однак, заявник перешкоджає різними способами спілкуватися з бабусею, а тим паче опікуватися нею, хоча вона має таку можливість, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, майже всю основну частину часу вона перебуває дома, умови проживання гарні, матеріально забезпечена, стан здоровя також дозволяє бути опікуном.

Стверджувала, що оскільки ОСОБА_7 потребує стороннього догляду, то гірше для неї не буде, у разі призначення декількох опікунів, а навпаки: у двічі більше буде для неї уваги, догляду, можливості не залишати її на одинці, та таким чином покращити і подовжити її життя та співіснування.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Болград, Одеської області, зареєстрована і фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

З дослідженої в судовому засіданні медичної картки ОСОБА_7 вбачається що психіатром Болградської ЦРЛ 09.08.2016 року вчинено запис про діагноз «старческое слабоумие», та призначено лікування (а.с.10).

Цивільна дієздатність є важливою складовою правосуб'єктності фізичної особи, що дозволяє їй виступати учасником цивільних відносин у повній мірі, своїми діями набувати цивільних прав та виконувати цивільні обов'язки. В окремих випадках, визначених актами цивільного законодавства, особа може бути обмежена у дієздатності або взагалі визнана недієздатною.

Зокрема, статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Цивільна дієздатність передбачає здатність фізичної особи розуміти значення своїх дій та керувати ними не лише в силу свого віку, але й за станом своєї психіки.

Тому часткова або повна нездатність фізичної особи розуміти значення своїх дій або керувати ними може бути підставою для обмеження фізичної особи у цивільній дієздатності або визнання її недієздатною. Останні інститути є винятково важливими засобами для захисту прав та інтересів як самої особи, так і членів її сім'ї, інших суб'єктів, з якими вона вступає в цивільні відносини.

Фізична особа оголошується недієздатною лише на підставі судового рішення. Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричними закладом. У заяві мають бути викладені обставини, які свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, і про їх наслідки у вигляді нездатності особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 3 ст. 238 ЦПК).

Оскільки від вирішення питання щодо дієздатності фізичної особи залежить можливість її участі у вирішенні інших цивільних справ, заяви про визнання особи недієздатною підлягають розглядові окремо від інших вимог. Одночасно зі спором про право питання про недієздатність може вирішуватись судом лише у тому разі, коли спір виник після смерті цієї особи (пункт 8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним»).

У розгляді справи про визнання особи недієздатною обов'язково приймає участь заявник та представник органу опіки та піклування. Участь у процесі особи, стосовно якої розглядається дана справа, не є обов'язковою.

Згідно ч. 1 ст. 240 ЦПК питання про виклик такої особи вирішується судом в кожному випадку з урахуванням стану її здоров'я.

Одним з основних доказів для прийняття судового рішення є висновок судово-психіатричної експертизи, яка призначається судом за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи (ст. 239 ЦПК України).

При розгляді такої категорії справ, суд встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначає судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК). Такими даними можуть бути довідка про стан здоров'я, виписка із історії хвороби та інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами (абзац перший пункту 3 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року).

Як зазначено у ст. 7 Закону «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

У загальному вигляді проблемними питаннями даного дослідження є, порядок визнання особи недієздатною, визначення критеріїв недієздатності.

Таким чином, недієздатність втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обовязки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обовязкового проведення судово-психіатричної експертизи.

Визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоровя, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційновольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, память та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, для визнання особи недієздатною встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів.

Суттєве ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери психічної діяльності, яке проявляється у неможливості особи усвідомлювати значення своїх дії та (або) керувати ними, може потягнути за собою важливі наслідки правового характеру у вигляді визнання громадянина недієздатним. З вище викладеного можна зробити висновок, що юридичний (психологічний) критерій в свою чергу підрозділяється на дві ознаки: інтелектуальну (нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій) та вольову (нездатність керувати своїми діями).

Визнання фізичної особи недієздатною є по суті правовим оформленням змін психіки людини як явища, що виражає прояв сил природи незалежно від дій та усвідомлення особи. Головним завдання суду при визнанні особи недієздатною є констатувати це явище та оцінити його з правової точки зору, тобто задовольнити заяву про визнання особи не - дієздатною чи відхилити таку заяву. У випадках, коли застосування правових норм тягне за собою застосування санкцій або призводить до обмеження або позбавлення субєктивних прав, більш ефективним є використання методів правосуддя.

За клопотанням заявниці ОСОБА_3 ухвалою суду від 24.11.2016 року було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу стану здоровя ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.51).

Експертна комісія Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» за наслідками проведеного медичного обстеження прийшла до висновку, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді «Змішаної коркової і підкоркової судинної деменції» (F01.3 за МКХ-10), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 потребує встановлення над нею опіки (а.с.57-60).

Важливим для судового розгляду є також і належна оцінка висновку експертизи, що вимагає від суду перевірити дотримання встановленої законом процесуальної форми призначення та проведення експертизи. Має також оцінюватися висновок експертизи з точки зору його обєктивності та обґрунтованості, дотримання форми і змісту експертного висновку.

З огляду на викладене, суд вважає висновок експертизи обєктивним, обґрунтованим, складеним з дотриманням форми і змісту, що дає суду усі підстави для прийняття його у якості належного доказу, та доходить висновку про визнання ОСОБА_7 не дієздатною, а відтак заява ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню.

Постановляючи рішення про визнання ОСОБА_7 недієздатною, суд виходить з того, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи особа виявляє ознаки недоумства і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, тому потребує встановлення над нею опіки.

Щодо питання призначення опікуна суд дійшов наступного висновку.

Заявниця ОСОБА_3 є її донькою (а.с.5, 7-8), мешкає за тією ж адресою (а.с.11).

До складу сімї ОСОБА_3 входять: донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, чоловік ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7 та мати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11, 107 зворотна сторінка).

При проведенні комісією обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_7 за станом здоровя не може себе обслуговувати, самостійно пересуватись, не впізнає близьких. Житлово-побутові умови хороші (а.с.12).

Заявниця працює молодшою медичною сестрою в Болградській ЦРЛ, та отримує заробітну плату в розмірі 1 685.20 гривен (а.с.13, 14).

За станом здоровя ОСОБА_3 не має протипоказань бути опікуном (а.с.24).

15.09.2016 року заявниця звернулася з заявою до Болградської РДА щодо розгляду питання про призначення її опікуном (а.с.25), до якої додала довідку про склад сімї, акт обстеження матеріально-побутових умов сімї, копію паспорту матері, копію медичної картки ОСОБА_7, документи на підтвердження родинних відносин (а.с.25 зворотна сторінка, 26-32).

Згідно висновку № 3 від 21.09.2016 року Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами ОСОБА_3 має всі можливості для надання моральної і соціальної підтримки матері ОСОБА_7 і може бути її опікуном, в разі встановлення останньої недієздатною особою (а.с.23).

Заінтересована особа ОСОБА_6 також звернулась з заявою до Болградської районної ради з опіки та піклування на повнолітніми особами про призначення її опікуном над недієздатною ОСОБА_7.

На розгляд ради надала наступні документи:

- акт обстеження матеріально-побутових умов сімї № 285 від 10.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_6, проживає з сімєю в приватному будинку, який поділений на дві частини та є два відокремлених входи. В одній частині проживає вона, ОСОБА_6 з сином та чоловіком, в іншій частині будинку проживає бабуся ОСОБА_7, її дочка, онучка, зять.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 потребує стороннього догляду, так як самостійно не рухається, на запитання відповідає не звязно, рідних не впізнає. Зі слів сусідки ОСОБА_13, яка мешкає по вул. Московська, № 10, за ОСОБА_7 в основному здійснює догляд онучка ОСОБА_10 (а.с.77);

- паспорт, згідно якого ОСОБА_6ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.78),

- перебуває у шлюбі з 20.08.2014 року (а.с.79),

- знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.82 зворотна сторінка) до досягнення ним трирічного віку (а.с.82),

- є онучкою ОСОБА_7, що підтверджується відповідними свідоцтва (а.с.79 зворотна сторінка 81);

- згідно висновку про стан здоровя Болградської ЦРЛ від 03.05.2017 року може бути опікуном (а.с.83);

- довідку про склад сімї, з якої слідує, що до складу сімї входить син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.83 зворотна сторінка).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 на засідання Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами від 30.05.2017 року (а.с.76) комісія дійшла до висновку, що опікуном над ОСОБА_7 має бути призначена ОСОБА_3, тобто ОСОБА_6Г було відмовлено (а.с.75).

13 липня 2017 року судом було проведено виїзне судове засідання за місцем проживання ОСОБА_7, у повному складі за участю усіх присутніх сторін по справі (а.с.94-95), та встановлено, що земельній ділянці домоволодіння № 6 по вулиці Московська, м. Болград, Одеська область є один єдиний будинок, який має два різні відокремлені входи, тобто фактично складається з двох частин, в яких окремо проживають сімя ОСОБА_3, та ОСОБА_6

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з сімєю ОСОБА_3

Фактичний догляд за ОСОБА_7 здійснює ОСОБА_10, донька ОСОБА_3, перебуває на обліку по догляду за особою, яка потребує сторонньої допомоги та отримує державну соціальну допомогу.

При цьому ОСОБА_10 пояснила, що:

- ОСОБА_7, є її бабусею, вона повністю здійснює за нею догляд: готує їжу, кормить, прибирає, пере білизну (навіть вручну у разі потреби), миє, купає, сама її піднімає та садовить на стілець для справляння фізіологічних потреб, міняє памперси;

- дає ліки за призначенням: Енелопрін, у разі підвищеного тиску, ОСОБА_12, також Гедезіпан, щоб покращити сон;

- постійно розмовляють на підвищеному тоні, оскільки бабуся не дочуває;

- бабуся користуючись ходулями рухається по кімнатах будинку, а також виходить з її допомогою на вулицю;

- частіше бабуся її не впізнає, називає різними іменами,

- вся сімя з нею спілкується, їдять спільно за одним столом;

- бабуся добре памятає своє дитинство, молодість, розповідає про це, та про своє життя, як важко вона працювала в полі, згадує своїх батьків;

- мати ОСОБА_3 весь день перебуває на роботі, працює в Болградській ЦРЛ, а тому весь догляд за бабусею вона здійснює самостійно, після роботи і мама допомагає.

- вони ніколи не залишають бабусю на одинці, так як хвилюються щоб вона не впала, постійно її супроводжують;

- бабуся любить бувати на свіжому повітрі, тому вона її виводить у двір.

Щодо себе особисто, ОСОБА_10 пояснила, що їй 25 років, вона не одружена, перебуває в цивільному шлюбі, дітей не має, а тому повністю здійснює догляд за бабусею ОСОБА_15

При огляді житлово-побутових умов, було встановлено, що сімя ОСОБА_10 розміщується в трьох жилих кімнатах, де є хороший ремонт, та прибудовано коридор, де здійснюється ремонт. ОСОБА_7 розміщується у великій кімнаті (при цьому жодних речей бабусі в цій кімнаті не було).

Окремо від жилих кімнат розташована кухня та ванна кімната, які не опалюються в зимовий період, та до яких необхідно проходити через вулицю, спільний двір. Санвузол відсутній. Заявниця ОСОБА_3 пояснила, що бабусю миють в її жилій кімнаті, пристосовуючись для цього. На час присутності суду, ОСОБА_7 спала, на різні шуми ніяким чином не відреагувала, поспілкуватися не представилось можливим.

Оглянувши умови проживання сімї ОСОБА_6 встановлено, що ця частина будинку також складається з трьох житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, санвузлу. Всі приміщення опалюються в зимовий період, водопостачання є в наявності, в тому числі і гаряча вода. Ремонт новий та сучасний у всіх приміщеннях.

Двір спільний, озеленений, має бетоне покриття (а.с.94-95).

Встановивши такі обставини, що мають суттєве значення для вирішення питання щодо необхідності призначення опікуна, та особи кандидатів в опікуни, суду не зрозумілі висновки Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами №3 від 21.09.2016 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 (а.с.23), та №3 від 31.05.2017 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_6, адже будь-яке мотивування, обґрунтування, оцінка досліджених комісією документів кандидатів в опікуни, їх особистостей в цих висновках взагалі відсутні. Мотиви, доводи комісії щодо прийняття цих висновків, і надання переваги одному кандидату перед іншим, в рішенні не зазначені (а.с.99-100).

Враховуючи значення висновку органу опіки і піклування при розгляді даної справи, з метою повного, всебічного зясування обставин справи, винесення законного та обґрунтованого рішення, ухвалою суду від 13.07.2017 року було зобовязано Болградську районну державну адміністрацію Одеської області в особі Органу опіки та піклування над повнолітніми особами провести всебічний повторний розгляд заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_6, за обовязковою участю цих осіб, а також особи яка фактично здійснює догляд ОСОБА_10 з виходом за місцем проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: вул. Московська, № 6, м. Болград, Одеська область (а.с.103-114).

На виконання ухвали, суду надано 23.08.2017 року висновок Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами № 4 від 14.08.20107 року разом з іншими документами, з яких слідує, що рада прийшла до висновку про доцільність і необхідність призначення опікуном ОСОБА_7 - ОСОБА_10 (а.с.105).

Суд звертає увагу, що даний висновок майже нічим не відрізняється від попередніх висновків ради по цій справі, адже він також є не обґрунтованим, не містить змісту обставин встановлених комісією, оцінки досліджених комісією документів кандидатів в опікуни, їх особистостей; мотивів, доводів комісії щодо прийняття саме такого рішення в частині надання подання про призначення опікуном саме ОСОБА_10, та чому відпала можливість бути опікуном ОСОБА_3, адже попереднє рішення ради було саме на її користь, і рекомендації надані саме цьому кандидату в опікуни, та до того ж, не відображено у висновку рішення ради щодо не можливості бути опікуном ОСОБА_6

В судовому засіданні були досліджені надані заінтересованої особою ОСОБА_6 оптичні диски CD-RW з записами розмов ОСОБА_3, ОСОБА_10 з ОСОБА_7, датовані: 27.10.2016 року, 30.11.2016 року, 07.04.2017 року, при цьому присутня ОСОБА_3 не заперечувала, що це дійсно записано її голос та голос її доньки, тобто їх розмова з ОСОБА_7Г.(а.с.117-119).

Прослухавши аудіо записи, суд був вкрай вражений поведінкою відношенням, ставленням ОСОБА_3, ОСОБА_10 до ОСОБА_7, їх вислови супроводжувалися суцільною лайкою, нецензурними висловами, одним цілковитим негативом, роздратуванням, приниженням людини, похилого віку, яка до того ж важко хворою, та потребує і заслуговує зовсім на інше ставлення до неї.

І таку недопустиму поведінку ОСОБА_3, ОСОБА_10 проявляють до своєї рідної матері (бабусі).

Тому постає велике питання, чи зможуть ці особи діяти виключно в інтересах недієздатної ОСОБА_7, забезпечити її стабільним психічним, нервовим станом, та якомога покращити, подовжити останні роки життя ОСОБА_7

На сьогодні питання, повязані з опікою та піклуванням вирішуються не тільки Сімейним кодексом України, та цивільним кодексом України, а й на підставі Правил опіки та піклування, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.99, органом, який приймає рішення щодо опіки та піклування, готує подання до суду щодо кандидатури опікуна є виконавчий комітет районної у місті ради.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 63 ЦК України визначено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Варто зазначити, що в ч. 3 ст. 244 СК зазначений чіткий перелік осіб, які не можуть бути опікуном, піклувальником.

Опіка встановлюється над повнолітньою особою, яка визнана у судовому порядку недієздатною через нездатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними внаслідок хронічного стійкого психічного розладу (ст. 39 Цивільного Кодексу України). У такому випадку опіку встановлює суд в одному провадженні з визнанням особи недієздатною. Опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Судова процедура встановлення опіки та піклування над відповідними категоріями осіб цілком виправдана, оскільки саме суд приймає рішення про визнання повнолітньої особи недієздатною або обмежено дієздатною.

Вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опіки або піклувальника суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобовязаний подати до суду мотивований висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітніх осіб.

Згідно ст.63 ч.5 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Стаття 64 ЦК України визначає підстави, за яких фізична особа не може бути опікуном або піклувальником.

Так, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:

1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Втім, у порушення зазначених вимог закону і СК Україні, і ЦК України, Болградська районна рада з опіки та піклування над повнолітніми особами в жодному із своїх висновків, що були досліджені судом, не зазначила наявність, чи відсутність таких підстав при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_6 бути опікуном.

Враховуючи останній висновок, подання Болградської районної ради з опіки та піклування над повнолітніми особами №4 від 14.08.2017 року щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_7 ОСОБА_10, суд вважає за необхідне відмовити заявниці ОСОБА_3 в задоволенні її заяви в частині призначення її опікуном.

Заяви ОСОБА_10, щодо вступу у справу у якості заявника, заяви щодо призначення саме її опікуном над ОСОБА_7 до суду не надходило.

Оскільки ОСОБА_10 не є стороною у цій справі, суд позбавлений можливості перевірити наявність (відсутність) обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення її опікуном, а відтак вирішити питання призначення опікуна саме в цьому судовому процесі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 131, 212-215, 236-241, 294 ЦПК України, ст.39, 40, 60, 62, 63, 64 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Болградська районна державна адміністрація Одеської області в особі Органу опіки та піклування над повнолітніми особами, ОСОБА_6 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_11, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12 - недієздатною.

В іншій часті заяви щодо призначення ОСОБА_3 опікуном недієздатної ОСОБА_7 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий ____________ С.В. Кодінцева

ОСОБА_16ОСОБА_1

____________ ОСОБА_2