Справа № 307/1769/17
Провадження № 2/307/1113/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю:відповідача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання їхніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грв. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, тому вона змушена виїжджати на сезонні роботи за кордон, щоб забезпечити синів всім необхідним для їхнього повноцінного розвитку. За час її відсутності догляд за дітьми здійснюють її батьки. Відповідач не має постійного місця роботи, а розмір своїх доходів від неї приховує. Просить справу розглянути у її відсутності, у звязку з виїздом за кордон на сезонні роботи.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що він не заперечує щоб позивачка разом з дітьми повернулася до нього і тоді він буде приймати участь у їхньому матеріальному забезпеченні, але сплачувати аліменти не бажає.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, які перебувають на утриманні позивачки.

Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідкою Кривської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що позивачка разом з дітьми проживає у будинку своїх батьків та виїжджає на заробітки за кордон.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує малолітніх дітей, виїжджає на заробітки за кордон, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти.

Тому суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати за кордоном, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх малолітніх синів 2000 гривень у місяць, тобто по 33.33 гривні на одну дитину в день.

У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання синів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по одній тисячі гривень щомісячно на кожну дитину починаючи з 17.07.2017 року і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України шістсот сорок гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.