ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1147/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., заявника ОСОБА_1, в режимі відеоконференції ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,-

Обставини справи:

30.11.2016 ОСОБА_1 (далі Заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Заяву мотивує тим, що з січня 1989 року по 13 лютого 2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом 27 років спільно вдвох проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2, що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вони з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувались один про одного. 13.02.2016 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з квартири № 29, розташована в будинку № 38 по вул. Нікопольській в м. Кам`янське, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого вищезазначену квартиру заповів своїй онуці ОСОБА_2 Згідно заяви від 05.08.2016 ОСОБА_2 відмовилася від спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 Спадкодавець ОСОБА_4 також має спадкоємицю за законом доньку ОСОБА_3, яка заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у 6 місячний строк не подавала. Заявниця, як спадкоємиця ОСОБА_4 за законом 4 черги подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого співмешканця, з яким проживала однією сім`єю протягом 27 років. Однак звернувшись до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, отримала відмову, в зв`язку з не підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Заявник заяву підтримала у повному обсязі, просила встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечують, на спадщину не претендують, факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем підтвердили.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

16.02.2016 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16.02.2016.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 29, розташованої за адресою: вул. Нікопольська, буд. 38 в м. Кам'янське Дніпропетровської області.

В підтвердження того, що зазначена квартира № 29 належала померлому ОСОБА_4, як доказ до матеріалів справи долучено копію Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.05.2003 державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, реєстровий № 1352.

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 13.12.2008, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий № 6001. Відповідно до заповіту вищезазначену належну йому квартиру № 29 заповів своїй онуці ОСОБА_6.

05.03.2011 онука одружилася та змінила своє дівоче прізвище ''Казакова'' на ''Петренко'', згідно свідоцтва про одруження серія I-РУ № 793187, виданого 05.03.2011.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Як вбачається з долученої Заявником заяви від 05.08.2016 ОСОБА_2 (заінтересована особа у справі) відмовилася від спадщини, зазначеної у заповіті від 13.12.2008, після смерті ОСОБА_4

А також інша спадкоємиця за законом ОСОБА_3 (заінтересована особа у справі), заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у строки, передбачені ст. 1269 ч.1, ст. 1270 ч. 1 ЦК України не подавала, після смерті ОСОБА_4

Заявниця, як спадкоємиця за законом 4-ї черги звернувшись до нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ОСОБА_4, 14.11.2016 отримала відмову у видачі такого Свідоцтва, в зв`язку з не підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.12.2016, вбачається, що 09.08.2016 заведена спадкова справа № 590/2016, спадкодавець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 13.02.2016; Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), що 13.12.2008 зареєстровано заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий № 6001.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

В підтвердження своєї заяви Заявниця надала суду Акт від 17.10.2016 про те, що в житловому будинку № 527 по вул. Центральній (Леніна) в смт. Курилівка Петриківського району разом із ОСОБА_1, з 13.01.1989 року без реєстрації проживав її співмешканець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня своєї смерті, що настала 13.02.2016. Протягом 27 років з 13.01.1989 по 13.02.2016 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали спільно як подружжя, та вели спільне господарство.

Зокрема, факт проживання разом, як подружжя та спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджують сусіди, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, де справжність їхніх підписів засвідчено керуючою справами Курилівської селищної ради Петриківського району ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за № 56.

Також до матеріалів справи долучено листівку ОСОБА_12 (заінтересована особа у справі) з привітанням ОСОБА_4М, а саме Новим 2013 роком та поштові конверти, з яких вбачається, що листівка надсилалася останньому за адресою: вул. Леніна буд. 527 смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, тобто за адресою проживання Заявника.

Крім того, в підтвердження зазначеного факту, суду надано фотокартки, на яких зображено ОСОБА_1 та ОСОБА_4, де останні спільно святкують сімейні свята, дане не заперечувалось і заінтересованими особами у справі.

Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є доведеним, тому заява підлягає задоволенню .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212, 214, 256, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сімєю чоловіка ОСОБА_4, який помер 13 лютого 2016 року, та жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без шлюбу в період з 13 січня 1989 року по 13 лютого 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 10.01.2017.

Суддя ОСОБА_13