Ухвала

Іменем України

28 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_2звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син - ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. 20 серпня 2014 року нею було видано довіреність на ім'я ОСОБА_3 для оформлення її спадкових прав на майно; продажу квартири та відкриття на її ім'я рахунку для зарахування коштів від продажу квартири. 17 вересня 2014 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до вказаного договору відповідач, який діяв від її імені, продав квартиру, в якій їй належала ј частина вартістю 50 750 грн. Проте отримавши кошти, він рахунок на її ім'я не відкрив і кошти на нього не вніс.

Враховуючи наведене, позивачка просила стягнути з відповідача кошти, які він не перерахував їй за продаж квартири, у розмірі 50 750 грн., збитки від інфляції у розмірі 31 475,15 грн. та 3 % річних у розмірі 2 537,50 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_2задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за невиконання зобов'язань з повернення коштів за продаж її частки в квартирі АДРЕСА_2 в сумі 50 750 грн., інфляційні збитки в сумі 31 431,41 грн., 3 % річних в сумі 2 537,50 грн., судові витрати в сумі 847,39 грн., а всього 85 586,30 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року про виправлення описки, рішення суду першої інстанції змінено, виключено із рішення суду стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 інфляційних збитків у розмірі 31 415,41 грн. та 3 % річних у розмірі 2 537,50 грн. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків та 3 % річних не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядається (ст. 335 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 20 серпня 2014 року ОСОБА_2 видала на ім'я ОСОБА_3 довіреність, відповідно до якої уповноважувала його оформити її спадкові права на майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_2; продати вказану квартиру та відкрити на її ім'я рахунок для зарахування коштів, які надійдуть від її продажу.

17 вересня 2014 року ОСОБА_3 уклав від імені ОСОБА_2 та на підставі її довіреності договір купівлі-продажу квартири, в якій їй належала ј частина, відповідно до умов якого отримав 50 750 грн. для передачі позивачеві.

Частинами 1, 3 ст. 237 ЦК України встановлено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України передбачено, що повірений зобов'язаний після виконання доручення повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення, а також негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

У порушення вимог наведених норм права ОСОБА_3 не відкрив на ім'я ОСОБА_2 рахунок для зарахування коштів, отриманих від продажу майна, та не перерахував їй кошти.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3, отримавши кошти від продажу квартири позивача за її довіреністю, не передав їх довірителю, тобто не виконав зобов'язань повіреного, що є підставою для стягнення із нього цих коштів.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень касаційного суду (ст. 335 ЦПК України), висновків апеляційного суду не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська