Справа № 466/3813/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Зима І.Є.

при секретарі - Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Відділу приватизації Шевченківського району м. Львова , треті особи ОСОБА_3, Комунальна установа « Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду « про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання незаконним та скасування Наказу , свідоцтва про право власності , повернення підвального приміщення в попередній стан ,-

в с т а н о в и в :

19.04.16 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій в подальшому остаточно уточнивши вимоги просив постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні його власністю , визнати незаконним та скасувати Наказ Департаменту економічної політики управління комунальної власності Львівської міської ради № 2700-Ж-Ш від 30.12.09 р. , свідоцтво про право власності на квартиру № 2 в будинку № 3 на вул. Леонтовича у м. Львові та повернути підвальне приміщення площею 12,8 кв.м в попередній стан. Вимоги мотивує тим, що 06.06.12 р. на підставі договору купівлі-продажу придбав квартиру № 3 на вул. Леонтовича, 3 у м. Львові та підвал площею 12.8 кв.м., що відноситься до неї. Проте користуватися своєю власністю, зокрема підвалом, не має змоги, оскільки від площі вказаного підвального приміщення під літ. У111 частина приміщення площею 9,8 кв.м була неправомірно приєднана до загальної площі квартири № 2 у вказаному будинку. Так, розпорядженням Шевченківської райадміністрації від 22.02.08 р. за № 269 власнику квартири № 2 на вул. Леонтовича , 3 було дозволено переобладнання квартири лише в частині влаштування дверного прорізу і встановлення газового котла. Проте, як позивачу стало відомо в процесі розгляду вказаної справи, на підставі оскаржуваного Наказу відповідачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на квартиру № 2 в будинку № 3 на вул. Леонтовича, площа якої за рахунок неправомірного приєднання належного позивачу підвалу, було збільшено до 76,8 кв.м. Між тим, як вбачається із змісту договору купівлі-продажу вказаного приміщення від 27.06.07 р., загальна площа квартири № 2 складала 65 кв.м. та комора в підвалі зазначена площею 9,8 кв.м. Оскільки порушено право позивача на розпорядження належним йому майном, просив задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що придбав квартиру № 3 в будинку № 3 на вул. Леонтовича у м. Львові у особи, яка успадкувала житло, проте ніколи у цій квартирі не проживала. Відтак, продавець не міг чітко вказати яке саме підвальне приміщення відноситься до квартири. В процесі розгляду справи у Шевченківському райсуді м. Львова щодо користування підвальним приміщенням, відповідачами у якій були власники квартир № 6 та №8 було встановлено, що саме власник квартири № 2 порушив право позивача, оскільки зайняв спірний підвал площею 12,8 кв.м. Відтак, просить позов задовольнити.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти позову з тих підстав, що жодні права позивача відповідачем не порушені. ОСОБА_1, як власник квартири № 3 на вул. Леонтовича, у м. Львові користується належним йому підвальним приміщенням під літ. У1 площею 12,8 кв.м. Відповідач набув права власності на квартиру № 2 вказаному будинку ще до придбання позивачем житла у будинку. Мешканці будинку , зокрема і попередній власник квартири № 3 не оспорював правовстановлюючі документи, що стверджують право власності відповідача на належне йому майно. Оскільки права позивачі не порушені, просила відмовити в задоволенні позову. Також представником заявлено про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Представник Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Представники Відділу приватизації Шевченківського району м. Львова та Комунальної установи « Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду « в судове засідання не з»явились повторно, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позов з підстав, наведених позивачем.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з»ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.07 р. ОСОБА_2 став власником квартири № 2 будинку № 3 на вул. Леонтовича у м. Львові. На той час квартира складалась з двох кімнат, кухні. Загальна площа квартири складала 65 кв.м. До квартири належала комора в підвалі площею 9,8 кв.м. Департаментом житлового господарства та інфраструктури 14.10.07 р. було видано Наказ за № 610, яким надано дозвіл ОСОБА_2 використовувати вказану квартиру як нежитлове приміщення. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за № 269 від 22.02.08 р. було надано дозвіл на влаштування дверного прорізу на місці віконного , переобладнання приміщення під магазин згідно з поданим ескізним проектом та встановлення газового котла. Як вбачається з долученої до матеріалів справи технічної документації ОКП ЛОР»БТІ та ЕО» , складеної станом на 14.08.08 р. розмір підвального приміщення під літ. У111 площею 9,8 кв.м не змінювався та таке розташоване під квартирою № 2 у вказаному будинку. 11.06.08 р. Інспекцією Держархбудконтролю було надано дозвіл ОСОБА_2 за № 373/08 на реконструкцію приміщення квартири № 2 будинку № 3 на вул. Леонтовича під магазин з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору. Згідно даних робочого проекту внаслідок проведеної реконструкції площа приєднаного підвального приміщення, що належить відповідачу не змінилась та становить 9,8 кв.м . Наказом Інспекції Держархбудконтролю № 431/Е від 04.06.09 р. було створено комісію для прийняття в експлуатацію приміщення квартири № 2 після реконструкції під магазин та Акт готовності об»єкта до експлуатації було підписано 10.06.09 р. Жодних відхилень від проекту не виявлено, що було відображено у Свідоцтві № 13000405 про відповідність збудованого об»єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

У відповідності до Положення про порядок оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна, затвердженого рішенням Львівської міської ради за № 114 від 27.02.09 р. Управлінням комунальної власності, в межах наданих повноважень, було видано Наказ № 2700-Ж-Ш від 30.12.09 р. « Про оформлення права власності на квартиру № 2 в будинку № 3 на вул. Леонтовича, яка використовується як нежитлова. Вказаний Наказ став підставою для видачі 30.12.09 р. Свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно.

ОСОБА_1 набув на праві власності квартиру № 3 у будинку № 3 на вул. Леонтовича у м. Львові на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.12 р. Згідно тексту вказаної угоди до квартири відноситься також комора в підвалі пл. 12,8 кв.м. Між тим, з технічного паспорта , виготовленого 01.06.94 р. на замовлення попередніх власників вказаного житла не вбачається , що підвальне приміщення, зазначене на плані є тим же приміщенням, яке займає відповідач .

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що врегульовано ст. 391 ЦК України. Позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме відповідачем порушено його права. На думку суду, відповідач у визначений законом спосіб набув право власності на нерухоме майно.

Жодних доказів того, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю в процесі розгляду даної справи судом не встановлено. Не підтверджується дана обставина і рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 12.04.13 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користування майном.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.3, 8, 10, 11, 58, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Відділу приватизації Шевченківського району м. Львова ,треті особи ОСОБА_3, Комунальна установа « Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду « про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання незаконним та скасування Наказу Департаменту економічної політики управління комунальної власності Львівської міської ради № 2700-Ж-Ш від 30.12.09 р. , свідоцтва про право власності на квартиру № 2 в будинку № 3 на вул. Леонтовича у м. Львові , повернення підвального приміщення в попередній стан відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після оголошення рішення через Шевченківський райсуд м. Львова

Суддя ОСОБА_6