АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9362 Головуючий у1-й інстанції - Остапчук Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк" Савельєвої Анни Миколаївни про повернення банківського вкладу (депозиту), процентів по вкладу, відшкодування пені за прострочку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2017 року за безпідставністю заявленого позову відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Вектор Банк" Савельєвої А.М. про повернення банківського вкладу (депозиту), процентів по вкладу, відшкодування пені за прострочку та моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати (а.с. 44).

В суд апеляційної інстанції позивач не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення судової повістки ОСОБА_4 21серпня 2017 року (а.с.53).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність позивача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника відповідача, ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

18 січня 2017 року ОСОБА_4 уклав з ПАТ "ВЕКТОР БАНК" Договір № ДФ-2690/3321 банківського строкового вкладу "ЕКСКЛЮЗИВ", за умовами якого розмістив у Банку грошові кошти в сумі 80 000 грн., із датою повернення вкладу 24 квітня 2017 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 2 березня 2017 року №112-рш/БТ "Про віднесення ПАТ "ВЕКТОР БАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2017 року № 853 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВЕКТОР БАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "ВЕКТОР БАНК" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 3 березня 2017 року до 2 квітня 2017 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21 березня 2017 року № 163-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВЕКТОР БАНК", виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 22 березня 2017 року №1104, згідно з якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВЕКТОР БАНК" з 22 березня 2017 року до 21 березня 2019 року включно.

Листом "Про внесення змін до Переліку вкладників ПАТ "ВЕКТОР БАНК" від 06 червня 2017 року за вих. № 1069 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "ВЕКТОР БАНК" було направлено до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо розблокування рахунків вкладників (у тому числі ОСОБА_4), з метою подальшого їх включення до переліку рахунків вкладників, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Відмовляючи у задоволенні позову у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що формування та затвердження реєстру відшкодувань вкладникам відноситься до повноважень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не до повноважень уповноваженої особи на ліквідацію банку, а також з недоведеності спричинення позивачу моральної шкоди.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_4 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.40-42).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_4 не містить.

Відповідно до Правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові від 13 червня 2016 року у справі №6-1123 цс16, постанові від 20 січня 2015 року у справі №6-2001 цс15, постанові від 9 листопада 2016 року у справі №6-2309 цс16, які в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права, згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Як вірно встановлено районним судом, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21 березня 2017 року № 163-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВЕКТОР БАНК", виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 22 березня 2017 року №1104, згідно з якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ВЕКТОР БАНК" з 22 березня 2017 року до 21 березня 2019 року включно.

За змістом ч.3 ст.27 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Оскільки затвердження реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків відноситься до повноважень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до уповноваженої особи ФГВФО Савельєвої А.М. на ліквідацію ПАТ "Вектор Банк" про визнання дій неправомірними та зобов'язання внести в списки для виплат ім'я позивача.

Крім того, як правильно встановлено районним судом, на час розгляду справи листом "Про внесення змін до Переліку вкладників ПАТ "ВЕКТОР БАНК" від 06 червня 2017 року за вих. № 1069 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "ВЕКТОР БАНК" було направлено до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо розблокування рахунків вкладників (у тому числі ОСОБА_4), з метою подальшого їх включення до переліку рахунків вкладників, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені апеляційний суд відхиляє, оскільки згідно з п.3 ч.5 ст.36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновку районного суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставини завдання відповідачем моральної шкоди позивачу, яка, відповідно до змісту позовної заяви, виражена в фізичних і душевних стражданнях, втраті здоров'я. До суду апеляційної інстанції такі докази також відповідачем не подані.

Доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв'язку з відмовою у прийнятті заяви про зміну позовних вимог також відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Як убачається з наявної в матеріалах справи Заяви ОСОБА_4 про зміну позовних вимог від 30 червня 2017 року (а.с.15), позивач просить залучити до участі у справі в якості відповідачів посадових осіб ПАТ "Вектор Банк" та стягнути з них по 10 000 грн. з кожного окремо; а також про збільшення розміру пені за прострочку виплати, яку стягнути з відповідачів.

При цьому, у вищезазначеній заяві не зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

За таких обставин районний суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його клопотання про прийняття заяви про зміну позовних вимог.

Така відмова не впливає на правильність вирішення даної справи та не позбавляє ОСОБА_4 права пред'явити до указаних осіб окремий позов у порядку, визначеному ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права у зв'язку з не наданням позивачу змоги заявити клопотання про витребування доказів суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки відповідно до журналу судового засідання від 30 червня 2017 року (а.с.34-36) позивач зазначеного клопотання не заявляв. Зауваження на журнал судового засідання в порядку ст.199 ЦПК України до суду першої інстанції не подавались.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома