Справа № 638/2350/14-ц
Провадження № 2/638/750/17
24.01.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Шестака О.I.,
при секретарі - Вiльховик С.О.,
розглянувши в відкритому судовому засiданнi в м. Харковi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вiдшкодування шкоди, -
В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказав, що в ніч з 8 на 9 листопада 2013 р. внаслідок винних дій відповідача, який є власником квартири №11, що знаходиться в будинку №27 по вул. Отакара Яроша в м. Харкові, відбулося затоплення квартири №8 (розташованої поверхом нижче), яка належить на праві приватної власності позивачу.
Позивач вказує, що після 00:00 год. 09.11.2013 р. в його квартирі зі стелі почала накрапати гаряча вода. Згодом потік води по всій площі квартири став таким інтенсивним, що позивач не встигав ані прибрати свої речі з квартири, ані прибирати воду з підлоги; місцями почали відклеюватися шпалери та сипатися штукатурка прямо на килимове покриття.
О пів на першу годину ночі 09.11.2013 р. була викликана аварійна служба КП «Харківські теплові мережі». Роботи по усуненню течії були виконані аварійною бригадою Дзержинської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в 01:00 год. 09.11.2013 р.
Посилаючись на лист Дзержинської філії КП «Харківські теплові мережі» №С-484/07 від 18.11.2013 р., позивач вказує, що залиття його квартири сталось через порив стояка централізованого опалення в результаті переобладнання системи опалення в квартирі АДРЕСА_1. Причиною пориву стояка явилось температурне розширення метало пластикового трубопроводу з відривом зєднувального фітинга.
Позивач зазначає, що усуваючи наслідки залиття його квартири, а також через підвищену вологість, він не міг спати всю ніч.
ОСОБА_1 вказує, що через повне залиття водою і забруднення штукатуркою килимового покриття в квартирі, він був вимушений звернутися до ПП «ЮДЖИ» для забезпечення його винесення з квартири та доставки до місця, де буде проведена його чистка.
Позивач вказує, що в результаті затоплення його квартирі були заподіяні пошкодження, відображені в комісійному акті обстеження від 11.11.2013 р., складеному КП «Жилкомсервіс» дільниця № 8., а саме: залиття стелі (площа залитих шпалер - приблизно 4,2 кв.м.) та стін (площа залитих шпалер - приблизно 12,0 кв. м.) в коридорі; залиття стелі (площа залитих шпалер - приблизно 19,4 кв. м.) та стін (площа залитих шпалер - приблизно 46,0 кв. м.) в кімнаті; відклеювання шпалер в коридорі та в кімнаті; залиття вхідних деревяних дверей 2 шт. з послідуючою деформацією; залиття кондиціонеру (технічний стан не перевірявся, оскільки була велика вологість); залиття ноутбуку (технічний стан не перевірявся, оскільки була велика вологість); залиття мяких меблів (диван 2 шт.); залиття електропроводки.
Позивач зазначає, що і в акті залиття від 11.11.2013 р., і в листі КП «ХТМ» №С-484/07 від 18.11.2013 р., було зазначено, що переобладнання системи опалення в квартирі №11 було проведено без узгодження у відповідних організаціях всупереч чинним нормативно-правовим актам України. В зв'язку з чим він вважає, що в заливі його квартири винний відповідач, як власник квартири №11, оскільки саме через неправомірне переобладнання системи теплопостачання в цій квартирі стався залив квартири №8.
Позивач зазначає, що в звязку зі зверненням до субєкта оціночної діяльності, він поніс витрати в розмірі 700,00 грн.
Вартість відновлювання ноутбуку позивача, який був повністю залитий водою, склала 1825, 00 грн.
Крім того, вказує позивач, на час ремонту в квартирі ним було орендовано нежитлове приміщення для зберігання меблів та особистих речей, що коштувало 2000,00 грн. Ще 4000 грн. були витрачені на перевезення меблів, електроприладів та інших речей із затопленої квартири до місця їх тимчасового зберігання, і на їх повернення до квартири після ремонту.
Також позивач зазначає, що велика вологість в квартирі і проведення в ній тривалого відновлювального ремонту виключили можливість нормального проживання в ній, і він був вимушений переїхати жити до рідних. Через понесені незаплановані витратити в короткий проміжок часу, він був вимушений переглянути свій бюджет та почати економити на своєму харчуванні, що негативно відбилось на його самопочутті. Крім того, він був вимушений звернутися до знайомих з метою позики коштів на проведення відновлюваного ремонту. Все це доставило йому моральні страждання; взаємини з рідними та друзями стали більш напруженими.
Крім того, внаслідок проживання в іншому районі, позивач тимчасово змінив свій звичний життєвий уклад, а саме: збільшився час для того, щоб Позивач потрапив на роботу, до спортивної зали, також Позивач був вимушений зазнавати труднощі, повязані з незручностями проживання в іншій квартирі.
ОСОБА_1 факт пошкодження майна завдавав позивачу моральних страждань, постійно тримав його в напрузі, це призводило до частих суперечок з оточуючими.
Також, вказує позивач, він зазнав тяжких моральних страждань в ніч заливу квартири, оскільки відчував страх за своє життя; всю ніч не спав; зазнавав шкоди здоровю, оскільки тривалий час перебував в приміщенні з підвищеною вологістю; на роботу пішов втомлений, що призвело до виникнення конфліктних ситуацій через підвищену дратівливість та знижену працездатність.
Позивач вважає, що оскільки внаслідок затоплення його квартири через винні дії відповідача, йому було завдано душевних страждань, повязаних з пошкодженням майна, через що він певний час не міг проживати в своїй квартирі, відповідач має сплатити на його користь 7000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_1 також вказує, що для захисту своїх порушених прав він був вимушений звернутися за правовою допомогою до адвоката. За надання адвокатських послуг позивачем була сплачена винагорода в розмірі 2000,00 грн.
ОСОБА_2 до суду були подані заперечення. Відповідач просила в повному обсязі відмовити позивачу в задоволенні його вимог.
Обгрунтовуючи заперечення відповідач вказує, що позивачем не надано суду належних доказів про її дії, які призвели до спричинення йому шкоди. Так, позивач посилається на акт залиття від 11.11.2013 р. Однак цей доказ не можна вважати належним та допустимим, оскільки він не відповідає закону, зокрема п. 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»., а саме він складений комісією із трьох осіб, що є порушенням вимог, які висуваються Правилами. Крім того, в типовому акті зазначено, що мешканці квартир, стосовно яких складається акт, мають з ним ознайомитись, і засвідчити це своїми підписами. Проте акт не містить підписів позивача і відповідача.
Відповідач також вказує, що безпосередньою причиною залиття є температурне розширення металопластикового трубопроводу з відривом від зєднувального фітингу, а не її вина.
Крім того, позивачем невірно вказано і час залиття: вона сталось 08.11.2014 р., після 15:00 год., коли відповідач була відсутня вдома. Повернувшись до квартири, вона звернулась до аварійної служби, 22:20 8-го листопада. Аварійна бригада прибула о 23:00 год. Спеціалісти дійшли висновку, що виявити причину залиття неможливо, оскільки стояк був закритий гіпсокартоном, і для його огляду гіпсокартон необхідно демонтувати.
Відповідач вказує, що оскільки їй необхідно було терміново ліквідовувати наслідки залиття її квартири, вона не дала згоди проводити ремонтні роботи; загрози нового залиття не було, так як стояк був перекритий ще в попередній виїзд аварійної бригади. Вони домовилися провести демонтаж гіпсокартону та усунення причин аварії з ранку 09 листопада.
Відповідач зазначає, що їй відомо, що аварійну бригаду викликала її сусідка зверху, однак бригада не змогла потрапити до її квартири, оскільки відповідачки не було вдома, тому було перекрито весь стояк центрального опалення.
ОСОБА_2 не погоджується також з існуванням своєї провини в переобладнанні системи теплопостачання без погодження з відповідними організаціями. Вона посилається на п. 40 «Правил користування тепловою енергією», згідно якого споживач теплової енергії зобов'язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Але нею не здійснювалось подібного переобладнання. В 2005 р. вона звернулась до ЖЕКу з проханням замінити радіатори опалення в звязку з тим, що металева труба стояку була замулена від тривалої експлуатації і теплове обладнання (батареї) не давало належного тепла. Їй відповіли, що заміну теплового обладнання в квартирі здійснює власник квартири в приватному порядку. Тому вона звернулась до сантехника ЖЕКу, який замінив трубу центрального стояка та батареї, які входять до власної мережі споживача. Ці зміни не позначились на обсягу споживання теплової енергії. Після цього ніякого переобладнання стояку не було.
Відповідач вважає, що вказане свідчить про те, що самовільно теплові мережі вона не переобладнувала, а витік речовини теплоносію стався внаслідок температурного перепаду. До того ж, заміна труби стояку можлива лише за умови перекривання постачання теплоносія, що може зробити лише спеціаліст - сантехнік.
ОСОБА_2 вказує, що всупереч пп. 5, 10 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, балансоутримувачем, а саме дільницею №8 КП «Жилкомсервіс», перевірка мереж центрального опалення взагалі не здійснювалась.
Відповідач також зазначає, що звіт, на підставі якого позивач обчислює матеріальну шкоду, був складений оцінювачем на підставі акту залиття квартири, технічного паспорту, договору купівлі-продажу без виходу на місце. З поданих документів неможливо робити висновок про дійсні наслідки залиття, площу стелі та стін, ступень негативного впливу на них та вартість відновлювальних робіт. Звіт виконувався більше ніж через два тижні після залиття, що не дало можливості обєктивно і адекватно визначити обсяг відновлювальних робіт. Також не перевірялась необхідність заміни електричної проводки, оскільки сам факт залиття не говорить про неможливість її експлуатації. Про необхідність заміни електричної проводки необхідно складати відповідний експертний висновок.
Відповідач вказує, що килим, відповідно до акту, не входить до переліку речей, які були пошкоджені залиттям. Також з акту про залиття не вбачається технічний стан ноутбука та кондиціонера, що не дає можливість зробити висновок щодо їх робочого стану, чи працювали вони до залиття. Щодо псування меблів, не відомо, які фактичні дані оцінювачем були взяті до уваги при розрахунку ремонту диванів, з чого були зроблені висновки про відсоток їх зношеності. Наведене свідчить про необєктивність висновків оцінювача ОСОБА_3, якими обгрунтовується розмір матеріальної шкоди.
Відповідач вважає завищеною вартість перевезень меблів з квартири позивача і їх повернення туди. До того ж, позивачем не надано платіжного документу, що підтверджує його витрати за нібито отримані ним послуги.
Не погоджується відповідач і з визначеним позивачем розміром відшкодування за завдані моральні страждання, оскільки позивач в затопленій квартирі взагалі не проживає, а лише зареєстрований, що випливає з адрес реєстрації і фактичного проживання, зазначених ним в позовній заяві. Вказану квартиру позивач здає наймачам за договором найму. Тому, на момент залиття позивач в цій квартирі не знаходився, і моральних страждань не зазнавав. Щодо моральних страждань, повязаних із необхідністю проведення відновлювальних робіт, то відповідного дослідження з визначення ступеню глибини страждань позивача не проводилось. Розрахунку вартості відшкодування моральної шкоди суду не надано.
Стосовно відшкодування судових витрат, відповідач вважає сумнівним, що послуги були надані адвокатом в тому обсязі, в якому це зазначено в акті про виконані послуги, оскільки він був складений того ж числа, що і сам договір, однак на надання певних послуг, таких як допомога в збиранні документів та матеріалів, необхідних для обґрунтування позовної заяви, потрібен певний час. Крім того, до позову не додано платіжного документу, який би підтверджував затрати позивача на адвокатські послуги. З цього відповідач робить висновок, що вказаний правочин був удаваним.
25.06.2014 р. представником позивача до суду був поданий відзив на заперечення відповідача, в якому він просив позов задовольнити в повному обсязі, а заперечення залишити без розгляду, посилаючись на наступне.
Представник позивача не погоджується з твердженням відповідача щодо неналежності і недопустимості акту залиття від 11.11.2013 р. Він вказує, що в Додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначений не перелік осіб, які зобовязані бути присутніми при складанні такого акту, а перелік осіб, які можуть бути залученні для його складання, оскільки під переліком посад зазначено: "необхідне підкреслити". Крім того, позивач не сам складав акт про залиття, а звернувся з відповідною заявкою на телефон Харківської міської диспетчерської служби 15-62. Під час складання ату залиття відповідачу було запропоновано бути присутньою під час огляду житла та ознайомитися з його текстом, але вона відмовилась, посилаючись на свою зайнятість.
Також представник позивача не погоджується з посиланням відповідача на правомірність здійснення переобладнання теплоносія в квартирі в 2005 р. згідно з Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198, оскільки по-перше, Правила, на які посилається відповідач, в 2005 р. не діяли, а по-друге в п. 8 Правил зазначено, що у випадку реконструкції теплоносія необхідно отримати технічні умови, а в п. 40 Правил зазначено, що саме споживач теплової енергії зобов'язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання.
Посилання відповідача на пп. 5, 10 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, представник позивача також вважає необгрунтованими, оскільки в цих пунктах значиться про обовязок виконавця здійснювати перевірку внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, тобто перевірку санітарно-технічних трубопроводів, арматур на них, засобів обліку та регулювання витрати води та теплової енергії і санітарно-технічних приладів, а не перевірку трубопроводів в квартирах мешканців. Крім того, не надано жодних доказів того, що такі перевірки КП «Жилкомсервіс» не проводились.
Також представник позивача вказує, що не відповідає дійсності і жодним чином не підтверджується твердження відповідача, що субєкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не відвідував залиту квартиру №8. Крім того, відповідач вказує, що в акті зазначені невірні розміри площі залитих шпалер, при цьому не надано ні арифметичного розрахунку, ні жодних інших доказів.
Що стосується тверджень відповідача про фіктивність договорів між позивачем та перевізником ПП «ЮДЖИ», представник позивача вважає їх субєктивною точкою зору та намаганням відповідача зменшити розмір заподіяної шкоди. В матеріалах справи містяться всі первинні документи бухгалтерського обліку, що підтверджують надання послуг. А посилання на нібито звичайні ціни не підкріплені жодними доказами.
Представник позивача також вказує, що не відповідає дійсності твердження відповідача, що акт про надання адвокатських послуг між адвокатом ОСОБА_4 і ОСОБА_1 був складений 11.11.2013 р., оскільки такий акт складений 03.02.2014 р. і його копія міститься в матеріалах справи; також до суду надано копію розрахункової квитанції про сплату позивачем гонорару адвокату ОСОБА_4
19.07.2014 р. представником КП "Жилкомсервіс" до суду надано пояснення до позову, з якого вбачається, що КП "Жилкомсервіс" вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими.
Посилаючись на лист Дзержинської філії КП «Харківські теплові мережі» № С-484/07 від 18.11.2013 р., представник КП "Жилкомсервіс" вказує, що залиття квартири позивача сталось через порив стояка централізованого опалення в результаті переобладнання системи опалення в квартирі АДРЕСА_2. Таким чином, в аварії, що є першопричиною позову, винний власник квартири №11, що здійснив несанкціоноване (незаконне) переобладнання системи опалення у своїй квартирі.
Представник КП "Жилкомсервіс" вказує, що тягар утримання та експлуатації внутрішньоквартирних систем та сантехнічного обладнання та проведення їх своєчасного ремонту та обслуговування в квартирі відповідача покладений діючим законодавством на відповідача.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, а також її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на обставини, викладені в запереченні.
Заслухавши учасникiв судового засiдання, дослiдивши матерiали справи, суд приходить до висновку, що позовнi вимоги ОСОБА_1 пiдлягають частковому задоволенню з наступних пiдстав.
Ст.ст. 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, в тому числі й в судовому порядку.
Відповідно до акту залиття від 11.11.2013 р., складеного комісією в складі начальника дільниці №8 КП "Жилкомсервіс" ОСОБА_5, майстра ОСОБА_6, бухгалтера ОСОБА_7, 09.11.2013 р. стався залив квартири №8 житлового будинку №27 по вул. Отакара Яроша. Щодо причин заливу зазначено: 09.11.2013 р. в квартирі №11 житлового будинку №27 по вул. Отакара Яроша стався прорив стояка центрального опалення в результаті переобладання системи опалення в зазначеній квартирі. Власником квартири №11 було проведено підключення стояка центрального опалення і опалювальних приладів з використанням металопластикових фітінгів. Безпосередньою причиною залиття стало температурне розширення металопластикового трубопроводу з відривом від з'єднувального фітінгу. Переобладнання системи опалення в квартирі 11 було проведено без погодження у відповідних організаціях.
З листа КП "Харківські теплові мережі" №С-484/07 від 18.11.2013 р. вбачається, що 08.11.2013 р. по усному зверненню споживача кв. №14 в службу 15-62 з питання шуму по стояку централізованого опалення, фахівцями 1-го теплового району Дзержинської філії КП ХТМ було відключено опалення, в звязку з течією системи опалення в кв. №11. Також, 08.11.2013 р. в аварійну службу (в 22:20 год.) звернувся споживач кв. №11 на течію стояка централізованого опалення. По прибутті аварійної бригади в 23:00 год. споживач кв. №11 відмовила в доступі в свою квартиру, так як самовільно переробила систему опалення, як зафіксовано в журналі аварійно-диспетчерської служби. 11.11.2013 р. представниками КП Жилкомсервіс та КП ХТМ складено акт, в якому зафіксовано, що 09.11.2013 р. в АДРЕСА_3 відбувся порив стояка централізованого опалення в результаті переобладнення системи опалення в вищевказаній квартирі. Власником кв. №11 було проведено підключення стояка централізованого опалення та опалювальних приладів з використанням металопластикових фітінгів. Причиною залиття явилось температурне розширення металопластикового трубопроводу з відривом з'єднувального фітінга. Переобладнання системи опалення в кв. №11 було проведено без узгодження у відповідних організаціях.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЖК України (в редакції, чинній на момнт звернення до суду з позовом), переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №45 від 24.01.2006 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572», власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.
Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.
Суд не погоджується з твердженням відповідача про неналежність і недопустимість як доказу акту залиття від 11.11.2013 р. з огляду на наступне.
Відповідач в своїх запереченнях вказує, що зазначений акт не може бути визнаний належним доказом, оскільки був складений комісією в складі трьох осіб, в той час, як Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що до складу комісії, уповноваженої складати акт про залиття, мають входити: голова комісії, майстер технічної дільниці; майстер ремонтної дільниці; слюсар-сантехнік (слюсар-електрик); представники організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання; представника власника будинку, будинкового комітету.
Дослідивши Додаток 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господатства від 17.05.2005 р. №76, суд приходить до висновку, що приведений в Додатку 4 перелік осіб не є переліком осіб, які зобов'язані бути присутніми при складанні такого акту або входити в склад комісії, а є лише переліком осіб, які можуть бути залучені для складання такого акту. Про вказане свідчить позначка "необхідне підкреслити", зроблена під наведеним в Додатку 4 переліком.
Посилання відповідача на те, що перевірка мереж центрального опалення є обов'язком дільниці №8 КП "Жилкомсервіс", суд також вважає необгрунтованим, оскільки пп. 5, 10 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 визначено, що виконавець зобов'язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.
Таким чином, йдеться про обовязок виконавця здійснювати перевірку внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, тобто перевірку санітарно-технічних трубопроводів, арматур на них, засобів обліку та регулювання витрати води та теплової енергії і санітарно-технічних приладів, а не про перевірку стану трубопроводів в квартирах мешканців.
Обов'язок споживача теплової енергії забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання визначений п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03.10.2007 р. №1198.
Відповідно до п. 8 Правил користування тепловою енергією, для приєднання споживача до системи теплопостачання, реконструкції або розширення системи теплоспоживання чи збільшення обсягів споживання теплової енергії на діючих об'єктах споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації про видачу технічних умов.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22920746 від 03.06.2009 р., виданого КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу р.№1457 від 15.05.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється, що саме вона є власником квартири АДРЕСА_1, через порив стояка централізованого опалення в якій сталось залиття квартири позивача.
Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдані збитки внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, ОСОБА_2, в результаті переобладнання системи опалення в квартирі якої була заподiяна шкода майну позивача, має вiдшкодувати завдану шкоду.
У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Вiдповiдно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-якi фактичнi данi, на пiдставi яких суд встановлює наявнiсть або вiдсутнiсть обставин, що обгрунтовують вимоги i заперечення сторiн, i iнших обставин, якi мають значення для вирiшення справи. Цi данi встановлюються на пiдставi пояснень сторiн, третiх осiб, їх представникiв, допитаних як свiдкiв, показань свiдкiв, письмових доказiв, зокрема звуко i вiдеозаписiв, висновкiв експертiв.
Вiдповiдно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, якi за законом мають бути пiдтвердженi певними засобами доказування, не можуть пiдтверджуватись iншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідні для усунення пошкоджень, які відбулись внаслідок залиття квартири позивача, а саме 9526 грн. пiдлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
Суд відмовляє в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальних збитків, оскільки позивачем не надано належних доказів про пошкодження вказаного ним майна в результаті заливу його квартири і не доведена необхідність здійснення тих матеріальних витрат, в зазначеному позивачем розмірі, які були здійсненні ним після залиття його квартири відповідачем.
Вiдповiдно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, крiм випадкiв, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами i iншими особами, якi беруть участь у справi. Доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення по справi i щодо яких у сторiн i iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Вiдповiднодо ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фiзичнiй або юридичнiй особi неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю, вiдшкодовується особою, яка її завдала, за наявностi її вини, крiм випадкiв, встановлених ч. 2 цiєї статтi.
При вирiшеннi спору про вiдшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню пiдлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивачем заявлена вимога про стягнення з вiдповідача на його користь 7000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди.
Суд вважає беззаперчним, що в результатi залиття його квартири ОСОБА_1була завдана моральна шкода, однак достатніх доказiв, якi б пiдтвердили саме заявлений позивачем розмiр моральної шкоди, ОСОБА_1 до суду надано не було. В зв'язку з викладеним, суд вважає розумною і справедливою суму відшкодування завданої позивачу моральної (немайнової) шкоди в розмірі однієї мінімальної заробітної плати станом на момент ухвалення рішення, а саме 3200 грн.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем на підтвердження понесених судових витрат надано квитанцію №6485 від 12.02.2014 р. про сплату судового збору в розмірі 418,44 грн.
Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Таким чином, враховуючи полодження ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 79, 88, 143, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 100 ЖК Української СРСР, п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №45 від 24.01.2006 р. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572», п.п. 1.4.1, 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, п. 8 Правил користування тепловою енергією, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», п.п. 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ вiд 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про вiдшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вiдшкодування шкоди - задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині - вiдмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: