Провадження № 2/712/233/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та припинення договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та припинення договору поруки, посилаючись на те, що 03.09.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 00-189/08, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 20000 дол. США на задоволення споживчих потреб позичальника (п.1.5. договору).

Згідно вищевказаного кредитного договору № 00-189/08 ПАТ «Укргазбанк» зобовязувалося надати відповідачу споживчий кредит в сумі 20000 дол. США на позичковий рахунок (п.3.1.1 договору), а останній в свою чергу зобовязався його прийняти, використати за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, а також сплатити 14,4 % річних.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позивач - ОСОБА_1 уклала із ВАТ «Укргазбанк» та кредитором - ОСОБА_2 договір поруки від 03.09.2008 року № ДП-00-189/08, відповідно до якого зобовязувалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань по кредитному договору № 00-189/08 від 03.09.2008 року, за яким надавався кредит в сумі 20000 дол. США на термін до 02 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 14,4% відсотків річних (п.1.1 договору поруки). Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобовязань по кредитному договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки вказано, що у випадку невиконання позичальником зобовязань по кредитному договору кредитор звертається з вимогою про виконання зобовязань по кредитному договору до позичальника та поручителя.

На момент укладення договору поруки 03.09.2008 р. офіційний курс дол. США до гривні становив 4,85 грн. за 1 дол. США. Фактично позичальник отримав грошову суму еквівалентну 97000 грн. та зобовязувався її повернути з нарахуванням 14,4 % річних - це й становило зміст грошових зобовязань ОСОБА_2, за які поручилася ОСОБА_1

В договорі поруки від 03.09.2008 року № ДП-00-189/08 не було передбачено іншої процентної ставки за користування кредитними коштами, аніж 14,4% річних, та не вказувалося про умови та порядок збільшення фінансових зобовязань поручителя (в частині збільшення щорічних процентів) за невиконання (чи не своєчасне виконання) грошових зобовязань позичальника перед ПАТ «Укргазбанком» за кредитним договором № 00-189/08.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.09.2015 року відкрито провадження в цивільній справі № 712/8870/15-ц за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення кредитної заборгованості та пені.

Вона не отримувала з боку фінансово-кредитної установи жодної вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості за договором №00-189/08 від 03.09.2008 року, як це передбачено п. 2.1 та п.2.2 договору № ДП-00-189/08.

На даний час, на думку позивача, є законні підстави для припинення правовідносин поруки та розірвання вказаного правочину.

ПАТ «Укргазбанк» у своїх вимогах наведено недостовірний та завищений розрахунок кредитної заборгованості, виходячи із 15,4%річних, що взагалі не відповідає умовам договору поруки №ДП-00-189/08.

У своєму листі від 19.07.2016 року № 11а ПАТ «Укргазбанк», який адресовано Соснівському районному суду м. Черкаси, вказує, що процентна ставка була підвищена з двох підстав через порушення позичальником строків погашення кредитної заборгованості - на залишок простроченої кредитної заборгованості, а також через порушення зобовязань, передбачених п.п. 3.3.12-3.3.16 кредитного договору - на залишок всієї кредитної заборгованості. На думку банку, підвищення процентної ставки окремого листа-повідомлення не потребувало, оскільки таке підвищення було передбачене первісно умовами кредитного договору за конкретні порушення зобовязань позичальником та погоджене, нібито, позичальником шляхом підписання ним договору.

Позивач як поручитель не підписував та не погоджував жодних умов стосовно можливості одностороннього збільшення фінансових зобовязань в частині збільшення процентної ставки до 15,4 % річних, на чому наполягає ПАТ «Укргазбанк» у своїй позовній заяві.

ПАТ «Укргазбанк» взагалі не вказує, яким саме положенням договору поруки № ДП-00-189/08 передбачена можливість одностороннього збільшення банком грошового зобовязання поручителя (в частині збільшення процентної ставки за користуванням кредитом) без згоди останнього.

З даному випадку з моменту прийняття ПАТ «Укргазбанк» рішення від 01.12.2014 року про одностороннє збільшення позичальнику - ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_1 процентної ставки до 15,4% річних порука, яка була передбачена договором від 03.09.2008 року №ДП-00-189/08, фактично припинилася, у звязку з чим припинилися правовідносини поручителя та банківської установи щодо виконання грошових зобовязань позичальника в обумовленій сумі.

До цього часу ПАТ «Укргазбанк» не надано позивачу жодного примірника письмового попередження про односторонню зміну процентної ставки на 15,4% річних із доказами його вручення ОСОБА_2 та поручителю. В матеріалах цивільної справи №712/8870/15-ц також відсутні будь-які письмові документи про внесення односторонніх змін в кредитний договір в частині зміни відповідачу розміру процентної ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 15,4 % річних.

Просить суд припинити з 01.05.2015 року договір поруки № ДП00-189/08, укладений від 03.09.208 року між ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та припинити відносини поруки, які виникли між ОСОБА_1 та ПАТ «Укргазбанк» по договору поруки № ДП00-189/08 від 03.09.2008 року. Стягнути з відповідача ПАТ «Укргазбанк» на користь позивача судовий збір, сплачений за подання вказаного позову.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.

Представник відповідача ПАТ «Укргазбанк» в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, та просив суд в позові відмовити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що 03.09.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 00-189/08, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 20000 дол. США на задоволення споживчих потреб позичальника (п.1.5. договору).

Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ).

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно вищевказаного кредитного договору № 00-189/08 ПАТ «Укргазбанк» зобовязувалося надати відповідачу споживчий кредит в сумі 20000 дол. США на позичковий рахунок (п.3.1.1 договору), а останній в свою чергу зобовязався його прийняти, використати за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, а також сплатити 14,4 % річних.

Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобовязується у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

У разі порушення п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору сплачувати проценти за користування кредиту виходячи з процентної ставки, встановленої 1.1 цього договору, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення/не дотримання позичальником відповідних пунктів цього договору.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позивач - ОСОБА_1 уклала із ВАТ «Укргазбанк» та кредитором - ОСОБА_2 договір поруки від 03.09.2008 року № ДП-00-189/08, відповідно до якого зобовязувалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобовязань по кредитному договору № 00-189/08 від 03.09.2008 року, за яким надавався кредит в сумі 20000 дол. США на термін до 02 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 14,4% відсотків річних (п.1.1 договору поруки).

Згідно ст.ст. 546, 547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальність.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року в справі № 6-172цс12 - відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Відповідно до п. 1.3 Договору поруки, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обємі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязань в повному обсязі..

Ухвалою Соснівського районного м. Черкаси від 16.09.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про солідарне стягнення кредитної заборгованості та пені.

В позовній заяві позивач стверджує, що банком безпідставно в односторонньому порядку, всупереч нормам договору поруки було збільшено обсяг його відповідальності, як поручителя, та посилається на розділ IV кредитного договору, яким регламентується порядок внесення змін до кредитного договору в односторонньому порядку та робиться відповідний підсумок про невідповідність зміни розміру процентної ставки по кредиту умовам даного розділу кредитного договору.

Однак даний розділ кредитного договору втратив чинність, оскільки 09 січня 2009 року набрав чинності Закон України № 661-VІ від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 10561 «Проценти за кредитним договором», відповідно до частин другої та третьої якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Зміна відсоткової ставки з грудня 2014 року ОСОБА_2 відбулася з інших підстав та не увідповідності до умов розділу IV кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1.11. розділу ІІІ «Права та обовязки сторін» кредитного договору банк зобовязується у разі порушення позичальником зобовязань, встановлених п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору, процентна ставка за користування кредитом, встановлена в п. 1.1. цього договору, підвищується на 1%.

Дана умова договору є обовязком банку, як сторони кредитного договору, і дану умову сторони погодили в двосторонньому порядку під час укладення кредитного договору в 2008 році.

ОСОБА_2 зобовязався, у відповідності до ч. З. п. 3.3.4. кредитного договору у разі порушення п.п. 3.3.12.-3.3.16. цього договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої в п. 1.1. цього договору, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення позичальником відповідних пунктів договору.

Таким чином, зміна процентної ставки в разі порушення позичальником зобовязань, встановлених п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору не потребує додаткових дій з боку банку, а також укладення додаткових угод до кредитного договору, оскільки є правовим наслідком неналежного виконання зобовязання позичальником, визначеного у кредитному договорі, відповідно до ст. ст. 610-611 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_1 виступивши поручителем по договору поруки, який є забезпечувальним договором до кредитного договору відповідно до ст. 546 ЦК України погодилася з усіма умовами кредитного договору, оскільки відповідно до п. 6.1. Договору поруки дійсний договір є невідємною частиною кредитного договору, і укладений одночасно з кредитним договором, ОСОБА_1, підписуючи договір поруки, була ознайомлена з усіма умовамикредитного договору, в тому числі з обовязком банку підвищити процентну ставку за користування кредитом у разі порушення позичальником зобовязань, встановлених п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору, та з обовязком позичальника, відповідно до ч. З. п. 3.3.4. кредитного договору у разі порушення ним п.п. 3.3.12.-3.3.16. цього договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з підвищеної процентної ставки.

15.01.2015 року ПАТ «Укргазбанк» ОСОБА_1 - поручителю, на адресу, яка була зазначена як адреса реєстрації та місця проживання, направлялася вимога банку про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яка відповідно до даних підприємства поштового звязку, була отримана ОСОБА_1 особисто 26.01.2015 року

Посилання позивача на висновок експерта від 29.07.2016 року № 54/630/16-23, експертиза була проведена в рамках цивільної справи № 712/8870/15-ц за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.09.2008 року за № 00-189/08, суд не може взяти до уваги, оскільки вказана експертиза проведена в рамках іншої справи, а крім того експертом при проведенні експертизи не були враховані пункти 3.1.11 та 3.3.4. кредитного договору № 00-189/08 від 03.09.2008 року, а навпаки взяв до уваги лише пункт 4.1. вказаного кредитного договору.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Укргазбанк» ні яким чином не збільшувався обсяг відповідальності поручителя внаслідок зміни зобовязання без згоди поручителя. Зміни в умовах кредитування, які фактично відбулися, були передбачені первісними умовами кредитного договору як обовязок сторін якими сторони погодилися під час підписання кредитного договору та договору поруки в 2008 році. Норма щодо збільшення процентної ставки за користування кредитом у випадку порушення позичальником зобовязань, встановлених п.п.3.3.12-3.3.16 цього договору.

Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог, а тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 547, 550, 553, 554, 559, 611, 628, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 15, 16, 57- 60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та припинення договору поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: