МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_________________________________________________________
Справа №521/4764/17-ц
Номер провадження №2/521/184/17
УХВАЛА

17 квітня 2017 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси МАРКАРОВА С.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 року ОСОБА_2 звернулась із вищезазначеною заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру №11, по вул. Бугаївській, 46, корп. 2 у м. Одесі, яка належить відповідачу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи заявника, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

За частинами 3,4 ст. 151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9, 22.12.2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Накладення арешту на обєкт нерухомості, що належить відповідачеві є одним з видів забезпечення позову, який суд може обрати відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України.

Поряд із тим, відповідно до ст. 151 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9, 22.12.2006 року єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 ЦПК України).

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Зазначені вимоги закону узгоджуються із Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за якою, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза не виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2017 року у справі відкрито провадження.

Предметом спору є стягнення грошових коштів у розмірі 126 676 гривень.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 був обраний такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, а саме - квартиру №11, по вул. Бугаївській, 46, корп. 2 у м. Одесі.

Спосіб забезпечення позову відповідає п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України.

Поряд із тим, за інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №85669847, перевіреною судом, така квартира не належить відповідачу, її власником є ОСОБА_4

Вказані обставини виключають задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову обраним позивачем способом.

Керуючись статтями 151 - 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.В. Маркарова