Справа № 455/1403/16-ц
Провадження № 2/455/39/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

03 лютого 2017 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - органу опіки та піклування Старосамбірської районної державної адміністрації - Лужецької Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.10.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з червня 2008 року по 08.07.2010 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них є донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач з листопада 2008 року і до даного часу жодного разу не відвідував їхню спільну дитину, зовсім не цікавиться її життям, матеріальним забезпеченням, навчанням, вихованням, умовами життя, здоров'ям. Злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки, не спілкується з вчителями на предмет виховання та навчання доньки, жодного разу не був на батьківських зборах.

20.11.2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і змінила своє прізвище на ОСОБА_5. В цьому шлюбі вона народила сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Її теперішній чоловік хоче усиновити її доньку від першого шлюбу, яка протягом тривалого часу кличе його татом, оскільки він піклується про неї, займається її вихованням, забезпечує матеріально.

Просить постановити рішення суду, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, просила позов задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи - Лужецька Г.М. проти позову не заперечила та пояснила, що відповідач самоусунувся та свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню та навчанню дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, в останні два роки зовсім не сплачує аліменти. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати, комісія з питань захисту прав дитини, також дійшла думки, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки відповідатиме інтересам останньої.

Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Оскільки дитина сторін має менше 9-ти років, то учасники процесу не наполягали на її допиті.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с.5) батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

З свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 06.07.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с.7).

В подальшому, тобто, 20.11.2014 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 у виконавчому комітеті Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №6. Її прізвище після державної реєстрації шлюбу записано як ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 (а.с.8). Від цього шлюбу має сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, отже, ОСОБА_1 є належним позивачем.

Згідно довідок (а.с. 10-13), акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.9), відомо, що позивач з своєю сім»єю - чоловіком ОСОБА_5, їхнім сином ОСОБА_9, дочкою сторін - ОСОБА_4, проживає у житловому будинку бабці ОСОБА_10 разом із своїми батьками та сестрою, в АДРЕСА_1. Дочка ОСОБА_11 знаходиться на її утриманні, навчається в 2-ому класі Великосушицької загальноосвітньої середньої школи 1-11 ступенів. За час навчання дочки ОСОБА_11 відповідач ніколи не цікавився навчанням дочки: не спілкується з вчителями щодо її навчання і не приходить на батьківські збори, натомість, ОСОБА_5 приводить її до школи, забирає додому, відвідує дитячі свята та ранки в класі, батьківські збори. Дочка сторін систематично відвідує школу, відповідально ставиться до навчання, є здоровою. Позивач по місцю проживання характеризується виключно позитивно(а.с.14), позитивно характеризується і відповідач(характеристика долучена до справи).

Із заяви відповідача ОСОБА_3, підпис під якою нотаріально завірений(а.с.15), вбачається, що він добровільно дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_11.

Із виконавчого листа № 2-159 (а.с.38 ) відомо, що відповідач згідно рішення Старосамбірського районного суду від 23.04.2009 року повинен сплачувати в користь позивачки на малолітню дочку ОСОБА_11 аліменти у твердій грошовій сумі 250.00 гривень, щомісячно, починаючи з 13.02.2009 року і до досягнення дитини повноліття, однак, із розрахунку заборгованості по аліментах(а.с.40-41) вбачається, що відповідач за останні два роки, тобто за 2015 -2016 роки, не сплатив жодної копійки.

Допитана судом свідок ОСОБА_8, рідна сестра позивачки, показала, що відповідач ще до народження дитини разом з позивачкою не проживав, на хрестинах дитини не був, дитину відвідував лише 3 чи 4 рази, останні чотири роки батько до дитини не приходить, не піклується про дитину, не спілкується з дитиною, не цікавиться життям, здоров'ям, навчанням та вихованням дитини, аліменти на дитину останні два роки зовсім не сплачує, з 2009 року по 2013 роки сплачував аліменти, але тільки після примусу зі сторони позивачки (після написання заяв у державну виконавчу службу, в міліцію, в прокуратуру). Дитина батьком кличе вітчима, який її любить та нею піклується.

У суду не виникає сумніву у правдивості цих свідчень, оскільки вони підтверджуються змістом наведених вище достовірних документів.

Старосамбірська районна державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає, що ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 35,36).

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.15) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 жодної уваги дитині не приділяє протягом тривалого часу, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

Зазначене відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

В судовому засіданні також не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров'я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_3 позбавляло його можливості приймати участь у вихованні та навчанні дитини, сприяти її духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям та здоров'ям дитини, приймати участь у її становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем ОСОБА_3 своїми батьківськими обов'язками.

Аналіз наведених обставин свідчить, що відповідач ОСОБА_3 більше шести місяців, без поважних причин, не дбає про стан здоров'я дитини, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що дає підстави позбавити його батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу перешкод у спілкуванні з дітьми суду не надано, до державних органів, органів внутрішніх справ, судових органів відповідач за захистом своїх прав як батько не звертався.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в сумі 551 гривню 20 копійок(а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.1 ст. 88, 214, 215,218, 224-226 ЦПК України, ст. 150, п.2 ч.1 ст. 164, ст. 165, ч.3 ст. 181, ч.2 ст. 182 СК України, ст. 18 Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_2, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, понесені нею судові витрати - судовий збір в сумі - 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Й. Ніточко