Справа № 296/658/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" серпня 2017 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира у складі: головуючого судді Шалота К.В., за участі секретаря Яковенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.07.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ Райффайзенбанк Україна, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, укладений кредитний договір № CNL-001/128/2006 про надання кредиту в сумі 35 000,00 доларів США на строк до 10.07.2021 року. Також, 27.12.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, укладений кредитний договір № МL-001/155/2007 про надання кредиту в сумі 34 000,00 доларів США на строк до 27.12.2022 року.
27.07.2012 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відповідно до умов якого ТОВ ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за кредитними договорами № CNL-001/128/2006 від 10.07.2006 року та № МL-001/155/2007 від 27.12.2007 року. Станом на 30.12.2016 року заборгованість за кредитним договором № CNL-001/128/2006 від 10.07.2006 року складає 23 282,33 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.01.2017 року становить 629 109,51 грн. Станом на 30.12.2016 року заборгованість за кредитним договором № МL-001/155/2007 від 27.12.2007 року складає 26 082,39 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 10.01.2017 року становить 704 769,65 грн. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 49 910,72 долари США, що еквівалентно 1 333 879,16 гривень по курсу НБУ станом на 10.01.2017року, а також понесені судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі. Так, 10.07.2006 року між Акціонерним комерційним банком Райффайзенбанк Україна та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CNL-001/128/2006, згідно умов якого відповідачеві надано кредит у розмірі 35 000,00 доларів США з датою остаточного повернення 10.07.2021 року (а.с.4-11).
27.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № МL-001/155/2007, згідно умов якого відповідачеві надано кредит у розмірі 34 000,00 доларів США з датою остаточного повернення 27.12.2022 року (а.с.12-20).
27.07.2012 року між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ПАТ ОТП Банк укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.28-47), відповідно до якого ПАТ ОТП Банк відступило ТОВ ОТП Факторинг Україна право вимоги за кредитними договорами № CNL-001/128/2006 від 10.07.2006 року та № МL-001/155/2007 від 27.12.2007 року.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідач ОСОБА_1 порушив зобов'язання за кредитним договором № CNL-001/128/2006 від 10.07.2006 року та не сплачує кредит, внаслідок чого станом на 30.12.2016 року має заборгованість у розмірі 23 282,33 дол. США, що еквівалентно 629 109,51 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 22 147,25 доларів США, що еквівалентно 298 4238,63 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1135,08 дол. США, що еквівалентно 30 670,88 грн. (а.с.23)
Крім того, відповідач ОСОБА_1 порушив зобов'язання за кредитним договором № МL-001/155/2007 та не сплачує кредит, внаслідок чого станом на 30.12.2016 року має заборгованість у розмірі 26 082,39 дол. США, що еквівалентно 2595681,45 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 24 744,39 доларів США, що еквівалентно 668 615,69 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1338,00 долари США, що еквівалентно 36 153,96 грн. (а.с.24)
Позивачем 05.01.2017 року направлено вимоги відповідачу про дострокове виконання зобовязання та погашення заборгованості за кредитними договорами (а.с.21-22), однак, заборгованість сплачена не була.
За змістом ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом
Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).
Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України № 6-79цс14 від 2 липня 2014 року, відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Також у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
За матеріалами справи заборгованість відповідача визначена у іноземній валюті - дол. США.
Офіційний курс гривні, встановлений НБУ по відношенню до долара США станом на 21 серпня 2017 р. (на день ухвалення судового рішення) 1 дол. США становить 25 грн. 49 коп.
Таким чином, заборгованість відповідача визначена у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу долара США за кредитним договором № CNL-001/128/2006 від 10.07.2006 року станом на день ухвалення судового рішення - 21.08.2017 року - становить 593 466 грн. 59 коп., виходячи з розрахунку 23 282,33 дол. США х 25,49 грн/дол., а заборгованість за кредитним договором № МL-001/155/2007 від 27.12.2007 року - становить 664 840 грн. 12 коп., виходячи з розрахунку 26 082,39 дол. США х 25,49 грн/дол. та підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені та підтверджені документально витрати по сплаті судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 18 874 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1 на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна витрати по сплаті судового збору у сумі 18 874 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота