Справа 206/5921/16-ц
Провадження 2/206/929/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.

при секретарі Дубовик Г.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору б/н від 29.03.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25.09.2016 року відповідач має заборгованість - 25949,43 грн, яка складається з наступного: 10543,86 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3753,74 - нараховано відсотків за користування кредитом, 9029,95 грн - нараховано пені за прострочене зобов»язання, 10000 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи 500,00 грн - штраф ( фіксована частина), 1211,88 грн - штраф ( процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25949,43 грн та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив задовольнити вимоги на підставі обставин викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що позовні вимоги є необґрунтованими, просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 29.03.2012 року відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг , відповідачем було оформлено на своє ім»я зарплатну картку.

Договір складається із заяви відповідача, «Умов та правил надання банківських послуг» «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку».

В позовній заяві представник позивача посилається на ті обставини, що відповідач свої зобов»язання за договором не виконує в результаті чого станом на 25.09.2016 року має заборгованість 25949,43 грн. ( а.с. 5-6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність між сторонами фактичних договірних відносин щодо надання та обслуговування кредиту.

Відповідно до анкети-заяви відповідачем виявлено бажання на оформлення на своє ім»я саме зарплатної карти, що скріплено підписами обох сторін ( а.с. 8).

Суд критично ставиться до посилань представника позивача на ті обставини, що розрахунок заборгованості є підтвердженням того, що відповідач користувалася карткою, оскільки сам розрахунок заборгованості не може підтверджувати або спростовувати наявність чи відсутність договірних відносин.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков