Провадження №2/485/23/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

05 січня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами про позбавлення ОСОБА_3 права користування належним йому на праві власності житловим будинком по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивував тим, що відповідачка з квітня 2015 року відсутня за місцем реєстрації без поважних причин.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що будинок по АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності. У 2013 році за вказаною адресою посвідчено реєстрацію місця проживання на той час дружини онука позивача ОСОБА_3, однак до будинку вона не вселялася. У квітні 2015 року відповідачка виїхала з села і місце її перебування невідоме.

Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом друку газетного оголошення за місцем останнього відомого проживання у періодичному виданні по Миколаївській області газеті "Рідне Прибужжя" 29 грудня 2016 року, у судове засідання не з"явився. Про причини неявки ОСОБА_3 не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надала.

Судом, за згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить жилий будинок за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується представленим свідоцтвом про право приватної власності на жилий будинок від 22 вересня 1989 року.

18 січня 2013 року у вказаному жилому будинку за згоди власника була прописана дружина його онука ОСОБА_4 згідно повідомлення Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 27.12.2016 року за №552.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що відповідачка дійсно проживала в с.Євгенівка з чоловіком ОСОБА_7 близько двох років, виїхала з села навесні 2015 року. Як вбачається з акту депутата Василівської сільської ради Снігурівського району ОСОБА_8, датованого 15 листопада 2016 року, ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 з квітня 2015 року.

Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ст.321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю - Постанова ВСУ від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11 "Про усунення перешкод у користуванні власністю".

В силу ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Захищаючи права власності громадян, суд усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Суд визнає, що у ході судового розгляду знайшов підтвердження факт відсутності відповідачки у житловому приміщенні з квітня 2015 року, тобто понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідачки понад зазначений термін судом не встановлено, так само як і наявності домовленості між сторонами про інший строк збереження за нею права на проживання у будинку.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 209,212,213,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя