Справа №173/2224/16-ц
Провадження №2/173/156/2017
12.01.2017 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації, виконавчий комітет Верхньодніпровської міської ради, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ»,
ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2004 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 7 вересня 2004 року № 2175 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Позивач звернувся до нотаріуса та дізнався, що одночасно з ним власником квартири зазначено ОСОБА_2, у звязку з чим державний реєстратор відмовив у державній реєстрації, про що 6 грудня 2016 року він отримав відповідне рішення. На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснив, що зараз в нього виникла необхідність продати квартиру, проте у реєстрі виявилося, що одночасно з його правом власності зареєстровано право власності на цю ж квартиру за колишнім власником ОСОБА_2 чому так сталося йому не відомо.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчий комітет Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», суду пояснила, що згідно з матеріалами інвентарних справ на спірну квартиру, встановлено, що в 2004 році до БТІ зверталася ОСОБА_2 з метою отримання витягу з державного реєстру з метою подальшої реалізації квартири. Її право власності на квартиру було зареєстровано. Потім ніяких звернень до БТІ щодо цього майна не було. Потім стало відомо, що цю квартиру у ОСОБА_2 придбала Верхньодніпровська міська рада, яка, в свою чергу, передала квартиру ОСОБА_1 Право власності за міською радою не було зареєстровано. Те, що в реєстрі зазначено два власника на спірне нерухоме майно сталося у звязку з тим, що під час реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_1 обєкту нерухомого майна було присвоєно новий реєстраційний номер.
У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності не нерухоме майно від 12 жовтня 2004 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 7 вересня 2004 року, є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.7). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2 грудня 2016 року право власності ОСОБА_1 на вищевказане нерухоме майно зареєстровано 14 жовтня 2004 року (реєстраційний номер майна 7856163) (а.с.5).
Також встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 2 березня 2004 року зареєстровано право власності на цю ж квартиру за ОСОБА_2, але за іншим реєстраційним номером майна 4939142 (а.с.5).
ОСОБА_2 4 червня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу продала вищевказану квартиру виконавчому комітету Верхньодніпровської міської ради (а.с.31). Виконком Верхньодніпровської міської ради, в свою чергу, 7 вересня 2004 року своїм рішенням передав вищевказане майно у власність ОСОБА_1 (а.с.7).
У звязку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на одну й ту ж саму квартиру за двома власниками, державний реєстр своїм рішенням від 6 грудня 2016 року відмовила ОСОБА_1 у державній реєстрації (а.с.3).
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Встановлено, що ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 на законних підставах, а саме на підставі рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради шляхом приватизації, проте у звязку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно одночасно зареєстровано право власності на цю квартиру за колишнім власником, право власності позивача не визнається, а тому підлягає захисту в порядку, визначеному законом.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на спірну квартиру, обраний ним спосіб захисту відповідача ч. 2 ст. 16 ЦК України та не порушує права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 16, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11,60, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_2 (загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м.) та припинити право власності ОСОБА_2 на це майно.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко