справа № 566/1025/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2017 року с.м.т. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

Одноособово суддя Млинівського районного суду Рівненської області Лободзінський А.С., вивчивши позовну заяву з додатками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання статутного капіталу та майна приватного підприємства спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати внесений ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Босна" статутний капітал та майно підприємства спільною сумісною власністю подружжя.

Вказана позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилом ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Проте, у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначила, які ж саме обставини, зокрема поділ майна подружжя, чи будь-які інші обставини, зумовили спір щодо статутного каптіалу і майна ПП "Босна" та, як наслідок, її звернення до суду з даним позовом. Отже, у позовній заяві відсутнє обгрунтування того, в чому полягає порушення, невизнання, або оспорювання права ОСОБА_1О, на спільну сумісну власність подружжя, у зв'язку з чим, не вбачається спір про таке право, що виходячи зі ст. 3 ЦПК України виключає розгляд вказаного позову в суді.

Крім цього, згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільниого права визначені ст.16 ЦК України. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-79цс13, в разі передання подружжям свого спільного сумісного майна до статутного фонду приватного підприємства, заснованого одним із них, майно переходить у приватну власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобовязальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства, або половини майна, що залишилось після ліквідації підприємства.

Отже, в разі наявності спору про право спільної сумісної власності подружжя щодо майна, яке є статутним капіталом ПП "Босна", позивачу слід визначитись із способом захисту порушеного права у відповідності із законом.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає положенням ст.ст. 3, 4, 119 ЦПК України, у зв'язку з чим, підлягає залишенню без руху для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання статутного капіталу та майна приватного підприємства спільною сумісною власністю подружжя залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня одержання копії ухвали.

В разі не усунення у встановлений термін недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: