Ухвала іменем україни
06 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права користування квартирою та вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права користування квартирою та вселення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначала, що вона, починаючи з травня 2003 року, проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві власності.

Під час спільного проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини у вищевказаній квартирі, їх пов'язував спільний побут, вони разом вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, разом купували меблі, телевізор, холодильник та інші предмети побуту, разом харчувалися.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у неї народився син ОСОБА_4, якого відповідач зареєстрував за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач з дня народження ОСОБА_4 приймав активну участь у його утриманні та вихованні.

Із 31 липня 2003 року позивач зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на праві власності її рідній сестрі.

Указана квартира має загальну площу 38 кв. м, складається із двох суміжних кімнат, в яких проживає сестра позивача та члени її сім'ї , тому ОСОБА_3 та її сину в квартирі постійне місце для проживання виділити неможливо.

07 квітня 2015 року ОСОБА_9 застосовувала до неї фізичну силу та зазначала, що вона незаконно користується пенсією відповідача, оскільки він знаходиться в лікарні. Крім того, вона вимагала негайно виселитися із квартири відповідача та віддати їй пенсію за три місяці.

12 квітня 2015 року ОСОБА_5 разом із своїм батьком, братом, ОСОБА_9 та двома невідомими чоловіками, шляхом насильницьких дій, вигнали її та сина із квартири. Крім того, відповідач погрожував їй та сину фізичною розправою.

Оскільки позивач та її син не мають місця проживання, ОСОБА_3 вважала, що відповідач порушив її право постійного проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 6 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 6 вересня 2016 року і ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 липня 1994 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до довідки ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 02 жовтня 2015 року № 14710, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки від 09 жовтня 2015 року № 6073, виданої начальником КП «ЖЕО № 4», у квартирі зареєстрований ОСОБА_5

Із довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 12 травня 2015 року, ОСОБА_5 було визначена перша група інвалідності, за загальним захворюванням.

Рішенням Виконавчого комітету Кіровської районної ради в м. Кіровограді від 21 липня 2015 року № 49, ОСОБА_9 була призначена помічником над недієздатною особою ОСОБА_5, який за станом здоров'я не може здійснювати свої права та виконувати обов'язки.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_10 23 січня 2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на «Род».

Згідно з паспортними даними ОСОБА_3, остання з 31 липня 2003 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в позові, виходив із того, що відповідно до положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, та дійшов висновку про те, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

Оскільки не доведено факту проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_5 однією сім'єю, суд визнав недоведеним порушення житлових прав позивача та її сина. При цьому суд зазначав, що ОСОБА_3 не позбавлена права проживання за місцем своєї реєстрації, а згідно з вимогами чинного законодавства місцем проживання малолітньої дитини є місце проживання її батьків, в даному випадку позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова

Г.І.Мостова