233 Справа № 233/3422/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Малінова О.С.;

за участі секретаря Поварніциної А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11 квітня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувану, боржник ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що 11 квітня 2017 року старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме виконавчого листа № 2-1062, виданого 26 червня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 4579,50 грн., в звязку з тим, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою деякий час не зявляється, встановити місце знаходження не вдалося. Заявник просить скаргу задовольнити, визнати незаконної та скасувати постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11 квітня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документа виконавчого листа № 2-1062, виданого 26 червня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 4579,50 грн.; зобовязати державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглянути питання щодо відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1062, виданого 26 червня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 4579,50 грн.

В судове засідання представник заявника не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.10).

Заінтересована особа була належним чином повідомлена про явку в суд, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила.

Державний виконавець був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, начальником Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надані до суду письмові заперечення (а.с.12).

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11 квітня 2017 року старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме виконавчого листа № 2-1062, виданого 26 червня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 4579,50 грн., в звязку з тим, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою деякий час не зявляється, встановити місце знаходження не вдалося (а.с.5).

З поданого заперечення на скаргу (а.с.12) вбачається, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2-1062 від 26 червня 2013 року були зроблені запити до ПФУ та ДФС України про наявність доходів, згідно відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, відкриті рахунки відсутні. Згідно витягу з державного реєстру обтяжень встановлено, що на все нерухоме майно боржника накладений арешт. 11 квітня 2017 року при виході державного виконавця за місцем мешкання боржника встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною у виконавчому документі адресою тривалий час не мешкає, про що складено акт державного виконавця, на підставі якого 11 квітня 2017 року й була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ст37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, письмових доказів у підтвердження наведених у запереченнях відомостей суду державним виконавцем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Конституційне положення коментована стаття розтлумачує як по суб'єктах, так і по території, на яку розповсюджується обов'язковість судових рішень. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень, коментована стаття вважає всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», на яку послався державний виконавець в оскаржуваній постанові, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує дії державного виконавця при оголошенні боржника у розшук.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вчинено усіх, передбачених цим Законом дій, та використані усі права при здійснені виконавчого провадження, в тому числі щодо розшуку боржника.

Отже, висновки державного виконавця, викладені у оскаржуваній постанові щодо неможливості встановити місцеперебування боржника, є передчасними. Адже виконавцем не виконані необхідні виконавчі дії щодо з'ясування цих умов, а також не зазначено про висновки щодо неможливості провести стягнення без обов'язкової участі боржника.

Статтею 383 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року,Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11 квітня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувану, боржник ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 11 квітня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документа виконавчого листа № 2-1062, виданого 26 червня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 4579,50 грн.

Зобовязати державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглянути питання щодо відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1062 виданого 26 червня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 4579,50 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя