Справа № 460/2935/14 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/325/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю прокурора Панькевич Р.В., представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом прокурора Яворівського району Львівської області в інтересах держави в особі Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:005:0004, площею 0,5000 га, для ведення особистого селянського господарства, серії ЯЛ № 935448 виданого на ім`я ОСОБА_2, вартістю 230550 гривень. Вилучено земельну ділянку площею 0,5000 га (кадастровий № :04:005:0004) у громадянина ОСОБА_2 та передано її у розпорядження Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин. Посилається на ч. 4 ст. 61 ЦПК України, згідно якої вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Стверджує, що до позовної заяви долучено ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 13.06.2014 року, а не вирок, який набрав законної сили, в зв»язку з чим необґрунтованими є посилання позивача на звільнення від доказування. Крім того, у вказаній ухвалі встановлені обставини лише щодо дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що жодним чином не стосуються будь-яких дій щодо відповідача по справі. Стверджує, що порушень законодавства при набутті права власності на спірну земельну ділянку з сторони ОСОБА_2 не було, а отже у суду першої інстанції були відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог. Звертає також увагу на те, що судом не було взято до уваги заяви ОСОБА_2 від 12.01.2007 року (на площу 0,35 га) та від 15.01.2007 року (на площу 0,25 га), дані погосподарської книги № 14 та земельно-кадастрової книги № 14 Старичівської сільської ради Яворівського району, натомість оскаржуване рішення ухвалене на підставі доказів, наданих позивачем, що є порушенням принципів змагальності та повного і всебічного розгляду справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення прокурора Панькевич Р.В. про заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

Відповідно до рішення Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 124 від 16 січня 2007 року ОСОБА_2 надано ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства у с. Воля Старицька Яворівського району Львівської області (а.с. 7).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 935448 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,5000 га у с.Воля Старицька Яворівського району Львівської області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення сесії Старичівської сільської ради (а.с. 9).

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_5, перебуваючи на посаді сільського голови Старичівської сільської ради, в період часу з 2006 року по 2010 рік не належно виконував свої посадові обовязки, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», через несумлінне ставлення до них, не перевіривши та не пересвідчившись достовірність площі земельної ділянки, яка відводилася ОСОБА_2 з даними, що містяться в рішенні Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 124 від 16 січня 2007 року «Про передачу земельної ділянки площею 0,5000 га у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2С.», яке знаходилося в протоколі сесії сільської ради, підписав (наніс підпис за допомогою факсиміле) та, в подальшому скріпив оригінальною печаткою сільської ради це рішення.

Також встановлено, що ОСОБА_6, перебуваючи на посаді секретаря Старичівської сільської ради, в період часу з 2006 року по 2010 рік не належно виконував свої посадові обовязки, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», через несумлінне ставлення до них, не перевіривши та не пересвідчившись достовірність площі земельної ділянки, яка відводилася ОСОБА_2 з даними, що містяться в рішенні Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 124 від 16 січня 2007 року «Про передачу земельної ділянки площею 0,5000 га у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2С.», яке знаходилося в протоколі сесії сільської ради, виготовив, та в подальшому надав на підпис голові Старичівської сільської ради ОСОБА_5 це рішення.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області № 460/3485/13-к від 13 червня 2014 року, гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (11-18).

Отже, підставою для видачі державного акту гр. ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку було рішення Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 124 від 16 січня 2007 року «Про передачу земельної ділянки площею 0,5000 га у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2С.», яке сільською радою не приймалось.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за таких обставин відсутні підстави для виникнення права власності на спірну земельну ділянку.

Частиною першою статті 116 ЗК України визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також в правовій позиції, визначеній в постанові Верховного Суду України від 23.10.2013 року у справі №6-93цс-13 викладено висновок, відповідно до якого статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Враховуючи викладене, а також те, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яке б установлювало право власності на земельну ділянку за відповідачем по справі відсутнє, видача йому державного акта на право власності на спірну земельну ділянку без визначеної законом (ч.1 ст.116 ЗК України) підстави є неправомірною, а державний акт, виданий з порушеннями вимог ст.ст. 116, 118 ЗК України, є недійсним.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Посилання апелянта на те, що порушень законодавства при набутті права власності на спірну земельну ділянку з його сторони не було, а отже у суду першої інстанції були відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновку про незаконність набуття права власності на спірну земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом норм матеріального і процесуального права, про неправильність висновків суду, такі не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються дослідженими доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом рішення ухвалено відповідно до вимог матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_7