Справа № 367/4385/16-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/3446/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 19 07.09.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Олійника В.І.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що йому належать на праві власності будинок та земельна ділянка площею 0,0456 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначав, що у травні 2016 року йому стало відомо про порушення його прав як власника майна, а саме: належні йому будинок та земельна ділянка були відчужені ОСОБА_3 без його відома та згоди, чим його було протиправно позбавлено права власності на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. Позивач не мав жодного наміру продавати належне йому майно, ніякого договору він як власник не підписував, а тому з метою захисту порушеного його права приватної власності договори купівлі-продажу слід визнати недійсними у відповідності до вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України. Зазначав, що необхідно повернути сторони у первісний стан і визнати за ним право власності на безпідставно відчужене нерухоме майно.

З урахуванням наведеного позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку, серія та номер: 870, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Лагода О.С. 25.04.2016 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0456 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 серія та номер: 871, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Лагода О.С. 25.04.2016 року; визнати за позивачем право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0456 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Обґрунтував апеляційну скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам по справі. Зазначає, що судом не взяті до уваги доводи його позовної заяви. Вважає висновки суду такими, що не відповідають вимогам закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає наведеним вимогам, відтак підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтував на тому, що спірні договори з приводу відчуження житлового будинку та земельної ділянки він не підписував. В ході розгляду справи судом було встановлено, що спірні договори від імені продавця було укладено його представником, який діяв на підставі нотаріально-посвідченої довіреності. Відповідно до вказаної довіреності повірений уповноважувався на оформлення та реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно, після чого - на продаж такого будинку та земельної ділянки. За таких умов продаж спірного майна було здійснено повіреним власника, який діяв в межах наданої йому довіреністю компетенції.

Оскільки на час вирішення справи довіреність не була визнана недійсною, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З наведеною позицією суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи її виваженою та обґрунтованою.

Положеннями ст. 204 ЦК України в Україні встановлена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування в даному випадку презумпції правомірності довіреності, всі юридично значимі дії, вчинені на її підставі, повинні здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим. Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

В.І. Олійник