Справа № 484/1672/16-ц
Провадження № 2/484/495/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2017 року

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Мельничук О.В.

при секретарі - Голубковій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору та зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним пункту 1.3.1 загальних умов кредитування (додатку до кредитного договору), -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі ТОВ «Порше Мобіліті» ) звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 137876,15 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50008856 від 07.05.2013 року відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 127 878,83 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 15708,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Роlо Sedan, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1589 куб.см., рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

Відповідно до положень п. 1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невід'ємну частину договору, розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому відповідач зобов'язався сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі (ПАТ «КредіАгріколь Банк»).

Згідно з п. 1.4.2. та п.п. 2.4., 2.5.Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.

Також позивачем було надано відповідачу додатковий кредит у сумі 127 878,83 грн., що є еквівалентом 5146,70 доларів США на дату укладання договору, строком кредитування дорівнює строку що лишається до припинення кредитного договору, зі змінною процентною з цільовим призначенням - оплата страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору.

Згідно п. 1.6. Умов кредитування виконання зобов'язання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50008856 від 27.05.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Роlо Sedan, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1589 куб.см., рік випуску 2013, заставною вартістю 150445,68 грн.

Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору.

У зв'язку з систематичним невиконанням відповідачем умов договору позивачем на його адресу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості, яка повернулась не отримана.

Згідно п. 3.3. Умов кредитування, якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачу вимога була направлена 28.05.2015 року, останнім днем повернення кредиту та заборгованості відповідно було 27.06.2015 року, однак, у встановлені строки відповідач не повернув кредит та не сплатив заборгованість.

У зв'язку з невиконанням умов договору відповідачем, позивач був вимушений почати процедуру звернення стягнення на предмет застави у примусовому порядку та процесу повернення заборгованості за договором.

30.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. було вчинено виконавчий напис № 882, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором у розмірі 250 304,59 гривень.

16.11.2015 року заставний автомобіль було вилучено, відповідно до акту опису та арешту майна. В ході здійснення даного виконавчого провадження, за сприяння спеціалізованих організацій, на предмет застави було звернуто стягнення, на рахунок позивача трьома платежами було перераховано загальну суму 250 304,59 грн.

Однак, враховуючи те, що з моменту направлення вимоги відповідачу та моменту звернення стягнення на предмет застави минуло півроку, та те, що відповідно до умов договору сума кредиту, яка підлягає поверненню розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі, то у відповідача існує заборгованість з повернення суми кредиту станом на 28.04.2016 р., з урахуванням коштів, які були отримані внаслідок звернення стягнення на предмет застави, сума кредиту за договором, яка підлягає поверненню, становить еквівалент в гривні 3857,09 доларів США. Курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату підготовки позовної заяви складав 25,212 грн. за 1 долар США.

Таким чином, сума кредиту, яка підлягає поверненню становить: 3 995,50 х 25,212 = 100 734, 55 гривень.

Згідно із умовами кредитного договору № 50008856 від 07.05.2013 р., процентна ставка становить 9,9 %. Виходячи з того, що сума кредиту становить 100734,55 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 28 дні (з 01.04.2016 р. по 28.04.2016 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами становить: 100734,55 х 9,9% х 28/360 = 775,65 грн.

Станом на момент подання позовної заяви загальна сума невиконаних грошових зобов'язань відповідача щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за договором становить 101 510,20 грн.

Згідно п. 6.3. договору у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем, витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п. 8.5. договору збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Позивач поніс витрати у зв'язку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» для отримання колекторських послуг, відповідно до договору про надання юридично-консультативних послуг від 01.08.2011 року та згідно акту наданих послуг № 14 від 24.03.2016 року, вартість вказаних послуг з ПДВ складає 41 616 грн.

Проте, частина коштів була погашена внаслідок отримання коштів по виконавчому напису 25.04.2016 року і непогашена сума витрат становить 30282,82 грн.

Згідно із ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення 3 % річних, які за 28 прострочених днів (з 01.04.2016 по 28.04.2016 року) складають 83,18 грн.

Відповідач добровільно заборгованість не погасив, об'єкт лізингу не повернув, то позивач змушений був звернутися за правовою допомогою до ТОВ «Юридична фірма Вернер» для надання послуг по юридичному консультуванню, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях по розгляду справи і відповідно до Договору про на надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 р.; Додаткової угоди № 8 від 09.01.2013 р. до Договору про на надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010р.; Додаткової угоди № 224 від 10.08.2015 р. до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 р. сплатив 6000 грн. з урахуванням ПДВ по оплаті юридичної допомоги.

14.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» в якому просив визнати недійсним п.1.3.1 загальних умов кредитування ( додатку до кредитного договору №50008856 від 07.05.2013 року ) як невідповідний закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.05.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №50008856 для придбання автомобіля, за умовами якого останній отримав кошти в розмірі 127878 грн. зі змінною процентною ставкою строком на 60 місяців.

Відповідно до п.1.3.1. загальних умов кредитування, додатку до кредитного договору №50008856 від 07.05.2013 року та графіку погашення кредиту усі платежі повинні бути сплачені у національній валюті - гривні та підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США. Таким чином розмір щомісячного зобов'язання збільшувався у зв'язку з підвищенням курсу долару США. Такий кредит вважається валютним. Зазначені умови договору є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, 16.10.2011 року вступив в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредитором та споживачами фінансових послуг», згідно з яким ст.11 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» була доповнена абз.3 відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України заборонено. Оспорюваний правочин укладено за дії заборони надання споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому умови кредитного договору про визначення валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США суперечить ст. 11 ч.1 п.3 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник ТОВ «Порше Мобіліті» в судовому засіданні позов ТОВ «Порше Мобіліті» підтримала повністю і просила його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позов ТОВ «Порше Мобіліті» не визнали та просили в його задоволенні відмовити, а зустрічний позов підтримали та просили задовольнити. При цьому представник ОСОБА_1 вказала на те, що ТОВ «Порше Мобіліті» не надало будь-яких розрахунків та підтверджень як суми заборгованості по кредиту, яка з'явились невідомо звідки після погашення заборгованості за рахунок реалізації заставного майна так і розмірів збитків та вартості юридичних послуг.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Копіями кредитного договору (а.с.9), загальних умов кредитування (а.с. 10-17), графіку погашення кредиту (а.с.18-20) підтверджено те, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50008856 від 07.05.2013 року відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 127 878,83 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 15708,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Роlо Sedan, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1589 куб.см., рік випуску 2013.

Пункт 1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору №50008856 від 07.05.2013 року) передбачає, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, які є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі (а.с.10).

В зустрічному позові оспорюється саме вказаний пункт з посиланням на ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд погоджується з тим, що відповідно до вказаної норми закону укладений сторонами кредитний договір є споживчим. Відповідно до ст. 11 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві на придбання продукції у розмірі та на умовах встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Разом з тим, вищезазначена норма не містить заборони на визначення грошового зобов'язання у гривні із зазначенням еквіваленту суми зобов'язання в іноземній валюті. Грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнах, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, згідно ст. 533 ч.ч.1,2 ЦК України. Зазначені норми свідчать про те, що національна валюта України є єдиним законним платіжним засобом на території України, проте вони не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань у національній валюті України з посиланням на еквівалент суми зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладені договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, доводи представника ОСОБА_4 що при укладенні кредитного договору останній був позбавлений можливості отримати інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту у національній валюті не можуть бути взяті до уваги, оскільки аналіз умов кредитного договору свідчить про те, що у момент укладення договору сторони до пускали можливість зміни курсу валют, та, включаючи в договір умову, яка передбачає здійснення щомісячних платежів у сумі, визначеній залежно від курсу гривні до долара США на день платежу, чим кредитодавець намагався уникнути ризику, пов'язаного з можливим падінням курсу гривні, а позичальник взяв на себе такий ризик.

На підставі викладеного, суд знаходить зустрічний позов недоведеним і тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Копіями договору застави (а.с.21-26), вимоги про повернення кредиту (а.с.27-31), виконавчого напису (а.с.32), акту опису та арешту майна (а.с.37-40), квитанцій вхідних платежів (а.с.41-43) підтверджена кредитна заборгованість перед ТОВ «Порше Мобіліті» ОСОБА_1 в сумі 250304,59 грн. на 19.05.2015 року та те, що вказана заборгованість була погашена за рахунок реалізації заставного майна 18.03.2016 року та 20.04.2016 року.

Копіями розрахунку заборгованості (а.с.44), зведеної облікової виписки з рахунку (а.с. 213-215 ) та довідки про курс валют на березень 2016 року ( а.с. 216 ), договору про надання колекторських послуг від 01.08.2011 року (а.с.45-52), акту до договору про надання колекторських послуг від 01.08.2011 року ( а.с.53), договору про надання юридичних послуг від 15.10.2010 року ( а.с.54-63), додаткової угоди №224 до договору про надання юридичних послуг від 15.10.2010 року (а.с.64-68), рахунку-фактури №613 від 06.05.2016 року ( а.с.104), платіжного доручення від 27.05.2016 року ( а.с.106) підтверджена нарахована ТОВ «Порше Мобіліті» на 28.04.2016 року кредитна заборгованість у розмірі 101510,20 грн., збитки у розмірі 41616 грн., 3% річних у розмірі 83,13 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Однак, суд вважає, що відповідно до умов ст. ст. 10, 60 ЦПК України вказані позовні вимоги підтверджені лише частково ТОВ «Порше Мобіліті». Так, ніяким чином не підтверджено розмір спричинених збитків в сумі 41616 грн., а з урахуванням часткового погашення позивач просить стягнути 30282,82 грн. Також відсутні будь-які підтвердження відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн., в зв'язку з чим суд знаходить що в задоволенні зазначених вимог про стягнення збитків в розмірі 30282,82 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн. необхідно відмовити.

Враховуючи ненадання ОСОБА_1 будь-яких доказів його заперечень проти позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» та відсутність клопотання про призначення судової економічної експертизи по справі, суд знаходить, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають частковому задоволенню.

Із позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті» видно, що сума збитків 41616 грн. була частково погашена зарахуванням отриманих коштів по виконавчому напису в сумі 11333,18 грн., а так як суд прийшов до висновку, що сума збитків взагалі нічим не підтверджена, то необхідно суму заборгованості по кредитному договору - 100734,55 грн., яка була станом на 28.04.2016 року, зменшити на 11333,18 грн. і тому суд знаходить доведеним те, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» необхідно стягнути суму кредитного боргу 89401, 37 грн. Відповідно підлягають частковому задоволенню і сума процентної ставки та 3% річних, так як суд виходить із доведеної суми заборгованості 100734,55 грн., а відповідно процентна ставка становить 688,39 грн. і 3% річних - 74,56 грн.

Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 50008856 від 07.05.2013 року станом на 28.04.2016 року в сумі 90164,32 грн. із яких: основна сума заборгованості 89401,37 грн., процентна ставка 688,39 грн., 3% річних 74,56 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 901,64 грн., відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 294-296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50008856 від 07.05.2013 року станом на 28.04.2016 року в сумі 90164,32 грн. із яких: основна сума заборгованості 89401,37 грн., процентна ставка 688,39 грн., 3% річних 74,56 грн.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним пункту 1.3.1 загальних умов кредитування (додатку до кредитного договору).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 901,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: