Справа №263/8514/17
Провадження № 2-о/263/717/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Рудь Ю.О.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із указаною заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання її зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини, а саме: 24 грудня 2016 року за адресою: вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область.

На обґрунтування вимог заявник ОСОБА_2 посилається на те, що 24 грудня 2016 року помер її батько ОСОБА_4, у липні вона звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 для відкриття спадкової справи, однак нотаріус відмовив їй у відкритті такої справи та листом розяснив, що відсутні документи, які підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_4 із заявником відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Оскільки батько заявника проживав із нею з 2014 року за адресою: вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область, просила вимоги заяви задовольнити.

Заявник просила здійснити розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Заінтересована особа Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_4, 24 грудня 2016 року помер, про що складений актовий запис № 2732 (а. с. 10).

07 квітня 1964 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 народилася ОСОБА_7, підтвердженням чого є свідоцтво про народження серії У-УР № 1071021 від 07 квітня 1964 року, актовий запис № 16 (а. с. 11).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_7 12 травня 1984 року уклала шлюб із ОСОБА_8, після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_8, про що вчинений відповідний актовий запис № 15 (а. с. 12).

Відповідно до довідки № НОМЕР_1 від 06 листопада 2014 року ОСОБА_4 взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, за адресою: вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область. У подальшому термін дії довідки продовжено до 11 грудня 2016 року (а. с. 13, 14).

Згідно із довідкою від 02 липня 2014 року № НОМЕР_2 «УК «Західна» ОСОБА_4 із січня 2014 року проживає за адресою: вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область (а. с. 15).

Також похованням ОСОБА_4 займалася його донька ОСОБА_2, підтвердженням чого свідоцтво про поховання, виписки із медичної картки амбулаторного хворого, квитанції на придбання товарів та послуг щодо поховання, талоном на поминальний обід (а. с. 1625).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_4 із січня 2014 року дійсно проживав у своєї доньки ОСОБА_2, як особа, яка перемістилася із тимчасово окупованої території, за адресою: . вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область, до моменту смерті у грудні 2016 року.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заявник ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, тобто спадкоємцем першої черги за законом.

Як видно з листа приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 12 липня 2017 року після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернувся лише заявник із заявою про намір прийняти спадщину, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося. Інших спадкоємців судом не встановлено.

ОСОБА_2 приватним нотаріусом надано письмову відповідь, якою відмовлено у відкритті спадкової справи у звязку із тим, що спадкоємець пропустив 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а. с. 9).

За змістом норм статей 1268 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Порядок подання заяви про відкриття спадщини регламентується п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Так пунктом 3.22 Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Саме у звязку з тим, що ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини не був зареєстрований разом із спадкодавцем нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 ОСОБА_7 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У разі, коли постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що на день своєї смерті ОСОБА_4 перебував на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, за адресою: вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область, фактично проживав за цією адресою та на момент смерті з ним постійно проживала його дочка ОСОБА_2

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини з метою оформлення спадкових прав.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини, а саме на 24 грудня 2016 року, за адресою: вул. ОСОБА_5 (Урицького), 111, кв. 5, м. Маріуполь, Донецька область.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.М. Музика