Справа № 274/6120/14-ц Провадження № 2/0274/38/17
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
18.01.17 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
до1) ОСОБА_2, 2) ОСОБА_3, представником якої є ОСОБА_4, 3) ОСОБА_5, 4) ОСОБА_6 Радженовича, законним представником якого є ОСОБА_5, 5) ОСОБА_7, законним представником якого є ОСОБА_5, 6) Управління державної міграційної служби України в Житомирській області,
прозвернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку,
звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га та розташований на ній двоповерховий житловий будинок № 12-А в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Котляревського зі всіма невід'ємними його приналежностями, що має загальну площу 299,2 кв. м, житлову площу 98,7 кв. м, та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай-баня, вбиральня, огорожа, хвіртка, ворота, що належать на праві власності ОСОБА_3, що передані в іпотеку за іпотечним договором № 1 від 31.10.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 31.10.2008 р. за реєстром № 5714, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" за кредитним договором № 534 від 31.10.2008 р., розмір якої станом на 05.11.2014 р. становить 586 895,36 грн.;
виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7 з будинку № 12-А по вул. Котляревського у м. Бердичеві Житомирської області без надання іншого житлового приміщення;
зобов'язати Управління державної міграційної служби України в Житомирській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7.
Від ОСОБА_2, ОСОБА_5, законного представника ОСОБА_6 Радженовича, законного представника ОСОБА_7, заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило.
ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що позовна вимога про звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці, за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, не відповідає вимогам частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку", підстави для її виселення, а також для виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича та ОСОБА_7 без надання їм іншого постійного житла, відсутні (а. с. 165 167)
Управління державної міграційної служби України в Житомирській області проти задоволення позову в частині вимоги про зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7 заперечило, посилаючись на те, що підстави для цього, передбачені законодавством України, відсутні, у вирішенні іншої частини позовних вимог покладається на розсуд Суду (а. с. 192).
Судом з'ясовано, що між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", зміненим найменуванням якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі Банк) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 534 від 31.10.2008 р. (а. с. 14 18), на виконання умов якого ОСОБА_2 отримав від Банка кредит у розмірі 595 000,00 грн., що підтверджується розпорядженням № 6878 від 31.10.2008 р. керуючого Відділенням та виписками з рахунку ОСОБА_2 (а. с. 24, 25),
Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.05.2013 р. у справі № 274/1093/13-ц, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було стягнуто солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 534 від 31.10.2008 р. у розмірі 591 105,19 грн. (а. с. 91 92).
Цим рішенням встановлено, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 534 від 31.10.2008 р. станом на 14.05.2013 р. складала 591 105,19 грн.
Між тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, ця заборгованість ОСОБА_2 в повному обсязі не погашена, і станом на 05.11.2014 р. її розмір становить 586 895,36 грн., вона складається з простроченого кредиту у розмірі 514 147,73 грн., прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 47 823,55 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 24 924,08 грн.
Доказів, які б спростовували зазначені у попередньому абзаці обставини, ОСОБА_2 не подав.
Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з абзацом п'ятим статті 1 Закону України "Про іпотеку" основне зобов'язання зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.
Таким чином Банк вправі задовольнити свої вимоги за зобов'язанням ОСОБА_2 за кредитним договором № 534 від 31.10.2008 р., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1 від 31.10.2008 р. на підставі рішення суду.
Суд звертає увагу, що Банком було дотримано умови пункту 6.1 іпотечного договору № 1 від 31.10.2008 р. щодо надіслання Іпотекодавцю та Боржнику письмової вимоги про усунення порушення з зазначенням стислого змісту порушеного зобов'язання, вимоги про його виконання протягом тридцяти календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, що у разі незадоволення протягом цього строку вимоги Банку є підставою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме листи № 028 та № 1029 від 07.05.2014 р., на яких міститься відмітка ОСОБА_2 про їх отримання 15.05.2014 р., у тому числі для передачі ОСОБА_3, яка зареєстрована за однаковою з ним адресою (а. с. 39, 40, 57, 58).
Частиною першою статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Тобто звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1 від 31.10.2008 р. може бути здійснено шляхом проведення прилюдних торгів.
При цьому Суд, виходячи з висновку Верховного Суд України, який викладено у постановах від 21.10.2015 р. у справі № 6-1561цс15, від 04.11.2015 р. у справі № 6-340цс15 та інших, зазначає, що початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах має бути зазначена у рішенні суду та встановлена за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна
Оцінка майна суб'єктом оціночної діяльності не проводилась, а відтак початкова ціна предмету іпотеки за іпотечним договором № 1 від 31.10.2008 р. має бути встановлена за згодою між ОСОБА_3 та Банком.
Як вбачається з пункту 1.3 іпотечного договору № 1 від 31.10.2008 р., ОСОБА_3 та Банк дійшли згоди про те, що загальна вартість предмета іпотеки становить 1 065 606,00 грн. (а. с. 26).
Представник Банку не заперечив проти продажу на прилюдних торгах предмету іпотеки за іпотечним договором № 1 від 31.10.2008 р. за цією початковою вартістю, про що зазначив у заяві від 18.01.2017 р. (а. с. 266).
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов Банку в частині вимоги про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га та розташований на ній двоповерховий житловий будинок № 12-А в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Котляревського зі всіма невід'ємними його приналежностями, що має загальну площу 299,2 кв. м, житлову площу 98,7 кв. м, та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай-баня, вбиральня, огорожа, хвіртка, ворота шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором № 534 від 31.10.2008 р., розмір якої станом на 05.11.2014 р. становить 586 895,36 грн., підлягає задоволенню з урахуванням наведеного вище, тобто шляхом продажу предмета іпотеки за початковою ціною 1 065 606,00 грн.
Відповідно до частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Згідно з частинами першою та другою статті 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічна за змістом норма міститься у частині третій статті 109 Житлового кодексу Української РСР.
Разом з тим, частиною другою статті 109 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
З висновків Верховного Суд України, який викладено у постановах від 24.06.2015 р. у справі № 6-447цс15, від 10.02.2016 р. у справі № 6-2830цс15 та від 06.07.2016 р у справі № 6-3173цс15 випливає, що за змістом статей 39, 40 Закону України "Про іпотеку" та статті 109 Житлового кодексу Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина друга статті 109 Житлового кодексу Української РСР).
Житло, з якого Банк просить виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7 (житловий будинок № 12-А по вул. Котляревського у м. Бердичеві Житомирської області) без надання іншого житлового приміщення, не було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього приміщення, а перебувало у власності ОСОБА_3 на підставі договору від 05.06.2000 р. дарування цілого житлового будинку (а. с. 36 37).
Таким чином виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7 з житлового будинку № 12-А по вул. Котляревського у м. Бердичеві Житомирської області, без надання тим іншого житлового приміщення, суперечитиме наведеним вище нормам законодавства України, а відтак у задоволенні цієї позовної вимоги Банку необхідно відмовити.
Не підлягає задоволенню і позов Банку в частині вимоги про зобов'язання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7, з таких підстав.
Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (абзаци перший та третій статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні").
Між тим, у задоволенні позову Банку в частині вимоги про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7 з житлового будинок № 12-А по вул. Котляревського у м. Бердичеві Житомирської області, без надання тим іншого житлового приміщення, відмовлено.
Крім того, Банк не довів, що між ним та Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області існує спір щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Радженовича, ОСОБА_7.
Зважаючи на зміст статей 79 та 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь Банку у якості відшкодування судових витрат з ОСОБА_3 підлягає стягненню 3 897,60 грн.
Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 60, 64, 79, 88, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України
Звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га та розташований на ній двоповерховий житловий будинок № 12-А в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Котляревського зі всіма невід'ємними його приналежностями, що має загальну площу 299,2 кв. м, житлову площу 98,7 кв. м, та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай-баня, вбиральня, огорожа, хвіртка, ворота, що належать на праві власності ОСОБА_3, що передані в іпотеку за іпотечним договором № 1 від 31.10.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 31.10.2008 р. за реєстром № 5714, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною 1 065 606,00 грн., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" за кредитним договором № 534 від 31.10.2008 р., розмір якої станом на 05.11.2014 р. становить 586 895,36 грн. (яка складається з простроченого кредиту у розмірі 514 147,73 грн., прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 47 823,55 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 24 924,08 грн.).
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;
особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут