Справа № 2-4143/11 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/106/17 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2016 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі -ТзОВ «Кредитні ініціативи») про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Простофінанс» (далі - ТзОВ «Простофінанс») до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором задоволено.

Постановлено замінити сторону виконавчого провадження з ТзОВ «Простофінанс» на ТзОВ «Кредитні ініціативи» по виконанню виконавчого листа № 2-4143/2011 від 07 лютого 2012 року, виданого 13.06.2012 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Простофінанс» боргу за кредитним договором в сумі 30948,11 грн., судового збору в сумі309,48 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 120 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ТзОВ «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ТзОВ «Простофінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній та просив задовільнити.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист № 2-4143/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Простофінанс» боргу за кредитним договором в сумі 30948,11 грн., судового збору в сумі 309,48 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 120 грн. (а.с.87).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачував на користь ТзОВ «Простофінанс» кошти на погашення суми заборгованості за кредитним договором, а тому позивачем не було пред'явлено виконавчий лист до виконання.

18.05.2012 року між ТзОВ «Простофінанс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с. 95-127). Відповідно до п. 3.3. договору ТзОВ «Кредитні ініціативи» набувало усіх прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, правом забезпечення стягнення за зобовязаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТзОВ «Простофінанс» та ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» та відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за виконавчим листом № 2-4143/2011 від 07 лютого 2012 року, виданого 13.06.2012 року Луцьким міськрайонним судом.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обовязків, що особисто не повязані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини 1 статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Дані нормами повністю узгоджуються з положеннями частини 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, відповідно до яких у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Виходячи із цих норм, зокрема, із вимог, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобовязанні, оскільки відповідно до вимог статей 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобовязанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Таким чином, оскільки відбулась заміна кредитора у борговому зобовязанні, а саме: ТзОВ «Простофінанс» як стягувач вибув із виконавчого провадження у звязку із уступкою права вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про заміну сторони виконавчого провадження на набувача прав і обовязків, а саме: на ТзОВ «Кредитні ініціативи».

Доводи апеляційної скарги щодо пропущення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання не заслуговують на увагу, оскільки ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 грудня 2015 року було задоволено заяву ТзОВ «Кредитні ініціативи» про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання (а.с.140).

Що стосується доводів про те, що відповідача ОСОБА_1 не було повідомлено про час і місце розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, то дана обставина спростовується копією розписки про отримання повідомлення відповідачем (а.с.187).

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді