Провадження 2/127/117/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 позов мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1997 року (а.с. 37) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2016 року (а.с. 39), він є власником квартири АДРЕСА_1.

21.07.2016 року приблизно о 16.30 год. сусіди з квартири № 12, що поверхом вище, затопили квартиру позивача, чим завдали йому матеріальної шкоди. Одразу після того, як позивач помітив стікання води зі стелі, викликав поліцію.

При опитуванні син власниці квартири № 12 ОСОБА_3 - ОСОБА_4 пояснив, що затоплення сталось через несправність зливного бачка у туалеті в їх квартирі, під час того, як їх не було дома. ОСОБА_4 вину у затопленні визнав і пообіцяв відшкодувати збитки, завдані ОСОБА_1

Відділом оцінки майна та судових експертиз Вінницької ТПП за його замовленням було проведено експертне будівельно-технічне дослідження та складено висновок № ОС-269 від 12.10.2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту квартири № 8, внаслідок затоплення, складає 1 509,08 грн.

Крім того, у звязку із пошкодженням належного йому майна, завданого залиттям квартири, йому було спричинено моральну шкоду, розмір якої оцінив в 1000 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду - 1509,08 грн., витрати на послуги експерта 2500 грн., витрати на копіювання документів до позовної заяви 103,50 грн., моральну шкоду - 1000 грн., а також судові витрати: 1929,20 грн. судового збору та 800 грн. витрат на правову допомогу.

22.12.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог і просив стягнути з відповідача на його користь 5107,08 грн., оскільки на ксерокопію документів він витратив меншу суму та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених у ньому обставин. Суду пояснив, що 21.07.2016 року він зайшов у квартиру і побачив, що зі стелі тече вода, а підлога і килимки були мокрі, він почав вживати заходів щодо запобігання подальшому протіканню води поверхом нижче і викликав працівників поліції, які зафіксували цей факт і опитали сусідів. 25.07.2016 року також приходила комісія з ЖЕК і склала акт про залиття. Залиттям належної йому квартири було завдано матеріальної шкоди в сумі 1509,08 грн. Станом на день розгляду справи шкода йому не відшкодована. Зауважив, що відповідачі неодноразово затоплювали його квартиру раніше, а його покійна мати нервувала через це, проте не бажала звертатись до суду. Сусіди приходили і визнавали, що затоплення сталося з їх вини, пропонували відшкодування, ремонт, однак він відмовився, оскільки затоплення були неодноразові. Через неправомірні дії власника квартири ОСОБА_3 він нервував, витратив свій час і гроші на збирання доказів, оплату і проведення експертизи, пошук адвоката, оплату його послуг, звернення до суду за захистом своїх прав. У звязку з неправомірними діями відповідача були порушені його життєві плани, тому він оцінив суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду - 1509,08 грн.; витрати на проведення експертного дослідження - 2500 грн.; витрати на оплату ксерокопій документів 98 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., судовий збір - 1378 грн. та 551,20 грн., витрати на юридичну допомогу - 800 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 позов не визнав. Суду пояснив, що одноосібною власницею квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3, але те, що вона винна в затопленні квартири позивача це припущення. Вважає, що позивачем не надано доказів вини відповідача в умисному завданні шкоди. Просив врахувати, що працівниками ЖЕК не був обстежений водопровід позивача, можливо саме в його квартирі були витоки води і саме він не закрив кран в своїй квартирі. Також просив врахувати майновий стан відповідача і відмовити в задоволенні позову за недоведеністю.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1997 року (а.с. 37) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2016 року (а.с. 39) є власником квартири АДРЕСА_1.

21.07.2016 року сталось затоплення квартири позивача і о 17.00 год. від ОСОБА_1 надійшло відповідне повідомлення до поліції та звернення про те, що він бажає задокументувати дану подію (а.с. 10, 11).

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири № 12, що поверхом вище.

Із висновку від 14.08.2016 року про результати розгляду матеріалів ЖЄО № 39783 від 21.07.2016 року (а.с. 9) вбачається, що 21.07.2016 року до Вінницького ВП по телефону «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1, який просить прийняти міри до своїх сусідів з кв. № 12, які 21.07.2016 року приблизно о 16.30 год. затопили його квартиру, а саме коридор, чим завдали йому матеріальної шкоди близько 3000 грн. ОСОБА_1 пояснив, що 21.07.2016 року він прийшов додому і помітив, що зі стелі в коридорі капає вода на підлогу, після чого одразу викликав працівників поліції.

Із пояснень ОСОБА_4 (сина відповідача), який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що близько 17.10 год. він прийшов додому 21.07.2016 року і побачив, що у ванній на підлозі стоїть вода. На його думку це сталося через те, що в будинку 20.07.2016 року не було води, а включили її тільки 21.07.2016 року, проте у них дома нікого не було і ніхто не зміг зупинити потік води із зливного бачка в туалеті. Також ОСОБА_4 зазначив про визнання вини і зобовязався відшкодувати на полагодити пошкодження квартири позивача (а.с. 14).

Згідно акту, затвердженого директором ТОВ «ЖЕО» від 25.07.2016 року, в присутності власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 комісія провела візуальне обстеження та встановила, що в приміщенні кухні спостерігається: суха жовта пляма на стелі вздовж стику панелей перекриття орієнтовною площею до 0,21 кв.м.; в приміщенні коридору спостерігається: суха жовта пляма вздовж стику панелей перекриття орієнтовною площею до 0,28 кв.м. Ймовірною причиною затоплення є потрапляння вологи з квартири АДРЕСА_3 (а.с. 45).

Враховуючи наведені обставини і надані позивачем докази в їх сукупності, які є належними і допустимими, відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України, суд прийшов до переконання, що залиття квартири позивача сталось з вини власника квартири № 12 - ОСОБА_3

Натомість, відповідач, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надав належних доказів в підтвердження своїх заперечень і які б піддавали сумніву надані позивачем докази щодо причин такого залиття. Твердження представника, що залиття могло бути через несправність трубопроводів в квартирі самого позивача, є безпідставними. Крім того, суд приймає до уваги, що пошкодження в квартирі позивача виникли на стелі, а волога на стелю могла потрапити лише з приміщень вище, на що також вказує спеціаліст у висновку від 12.10.2016 року та комісія ЖЕК в акті від 25.07.2016 року.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу завдання шкоди, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Натомість, відповідач ОСОБА_3 покладає такий обов'язок саме на позивача. В той же час, доказів відсутності своєї вини вона не надала.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту квартири № 8 внаслідок її залиття відділом оцінки майна та судових експертиз Вінницької ТПП було проведено експертне будівельно-технічне дослідження та складено висновок № ОС-269 від 12.10.2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 1509,08 грн. (а.с. 24-35).

Оскільки відповідач ОСОБА_3 також не надала докази на спростування визначеної спеціалістом вартості відновлювального ремонту, при визначенні суми у відшкодування завданої позивачу шкоди суд виходить саме з наданого висновку спеціаліста.

Також відповідно до ст. 22 ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати, які поніс позивач по оплаті послуг спеціаліста, в сумі 2500 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 23).

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що право позивача порушене. В результаті залиття квартири позивач зазнав душевних страждань, переживань, неспокою, роздратування, порушився його звичайний ритм життя. Відтак, з урахуванням глибини та тривалості моральних страждань, вжитих ним заходів для відновлення порушеного права, суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди, який забезпечить баланс між порушеним правом позивача та інтересами відповідача, буде сума, що становить 1000 грн.

Майновий стан відповідача підтверджується довідкою з УПФ в м. Вінниці, згідно якої ОСОБА_3 станом на січень 2017 року отримує пенсію в розмірі 1351 грн., проте майновий стан не підставою для зменшення розміру відшкодування, або звільнення відповідача від відшкодування збитків. При цьому суд враховує, що позивач також не працює і змушений нести витрати для відновлення свого майна.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України.

Розмір судового збору за подання зазначеного позову становить загалом 1929,20 грн. (551,20 грн. + 1378 грн.) (а.с. 1, 2) і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. Понесення цих витрат позивачем підтверджується наданим договором про правову допомогу із адвокатом ОСОБА_5 від 24.10.2016 р. (а.с. 18), актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.11.2016 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру № 231 про сплату 600 грн. та № 224 про сплату 200 грн., що були оглянуті в оригіналах в судовому засіданні (а.с. 7, 58, 60).

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача вартість копіювальних робіт, які були зроблені з метою надання копій позовної заяви і документів для звернення до суду. На підтвердження вимог надав товарні чеки на суму 4,50 грн. (а.с. 57), 91,50 грн. (а.с. 59), 2 грн. (а.с. 71).

Сума витрат на ксерокопії не підлягає до стягнення, оскільки позивач не довів, що саме ці витрати він поніс в зв`язку з розглядом справи і змушений був їх зробити для відновлення свого порушеного права відповідачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 23, 319, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 4 009,08 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., а також судові витрати в сумі 2729,20 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: