Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , при секретарі Солонській Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 внутрішніх справ України, ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області, 3-тя особа:орган опіки та піклування Донської селищної ради Волноваського району Донецької області про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на одноразову грошову виплату.

В судовому засіданні уточнила позовні вимоги, долучила у якості відповідачів ОСОБА_5 внутрішніх справ України, ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області та просила визнати право на одноразову грошову виплату за ОСОБА_2 та стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 203000 гривень, судові витрати, а саме судовий збір та витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивачка, яка дії в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Та пояснила в суді, що має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_7, який був працівником міліції та загинув при виконанні службових обов»язків 30 липня 2014 року. Батьківство вона встановлювала вже після його смерті, так як вона і померлий ОСОБА_7 перебували у інших шлюбах. Відповідно до закону «Про міліцію» її син є членом сім»ї загиблого міліціонера та має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Але всю суму виплат одноразової грошової допомоги у розмірі 609000, 00 грн. отримали дружина та дочка загиблого. Рішення Волноваського районного суду Донецької областівід 05.10.2015 року щодо визнання померлого ОСОБА_7 батьком дитини ОСОБА_2 набуло чинності 15.10.2015 року, тобто після отримання членами сім»ї загиблого належних сум. При зверненні до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виплату її сину частини одноразової грошової допомоги у сумі 203000,00 грн. їй було відмовлено. Також їй було відмовлено і ОСОБА_6 управлінням МВС України в Донецькій області з поясненнями, що сума вже повністю виплачена у максимальному розмірі відповідно до Закону дружині та дочці загиблого у розмірі 609000 гривень. У зв»язку з тим, що нарушено право дитини вона вимушена звернутися до суду.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала і просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що померлий ОСОБА_7 до останього часу мешкав з дружиною та дітьми, знаходився більш 20 років у зареєстрованому шлюбі . Ніколи з позивачкою однією сім»єю не проживав, не був пов»язаний спільним побутом. Вважають, що ОСОБА_2 не має право на одноразову грошову допомогу, так як ані позивачка, ні її син не були членами сім»ї померлого.

Представник ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області в судовому засіданні пояснила, що вважає позовні вимоги до них необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки одноразова грошова допомога в максимальному розмірі 609000 гривень виплачена дружині та дочері загиблого. (а.с. 71-72)

Представник третьої особи (орган опіки та піклування) в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Справа слухалась у відсутність третьої особи.

Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов»язків цивільного характеру.

Згідно з п.2 ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім»ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.07.2012 року народився ОСОБА_8, в графі мати записана ОСОБА_1, батько- Стрижак ОСОБА_9, підставою запису про батька став актовий запис про шлюб, в якому до квітня 2012 року перебувала позивачка.

Відповідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_10, про визнання батьківства, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, присвоєно прізвище дитині «Рябокінь» по батькові «Васильович», з внесенням відповідних змін в актовий запис про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дане рішення набрало законної сили. (а.с. 14-15)

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2, який народився 20 липня 2012 року , батьком записано ОСОБА_7, актовий запис № 206 від 01 серпня 2012 року, складений відділом державної реєстрації цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, виданого повторно 21 жовтня 2015 року. (а.с.8)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Постанови ВЛКГУМВС України в Донецькій області №522 від 21.10.2014 року поранення ОСОБА_7, що призвело до загибелі на місці події, пов»язане з виконанням службових обов»язків, підстави : протокол № 14 від 21.10.2014 року. (а.с.13)

Відповідно до Довідки УСЗН Волноваської районної державної адміністрації від 03.03.2015 року №3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно з п.1 с.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належить до членів сім»ї загиблого військовослужбовця. (а.с. 12)

В судовому засіданні було встановлено та не оспорювалося сторонами по справі, що ОСОБА_7 загинув під час виконання службових обов»язків 31.07.2014 року. На час загибелі ОСОБА_7 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, та мав неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з якими мешкав однією сім»єю.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім»я ОСОБА_3, згідно постанови КМУ № 707 від 12.05.2007 року була перерахована одноразова грошова допомога 31.03.2015 року у розмірі 114210,00 грн., та 24.06.2015 року 190290,00 гривень. На ім»я ОСОБА_4 Василівни-18.02.1999 р.н. згідно постанови КМУ № 707 від 12.05.2007 року була перерахована одноразова грошова допомога 31.03.2015 року у розмірі 114210,00 грн., та 24.06.2015 року 190290,00 гривень. Даний факт визнаний відповідачами по справі. (а.с. 19)

Відповідно до відповіді ОСОБА_6 Управління МВС України в Донецькій області від 08.02.2016 року № 26/с-21 Мт на ім»я ОСОБА_1 вбачається, що вона зверталася до ОСОБА_6 Управління МВС України в Донецькій області з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України « Про міліцію» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, сину загиблого працівника міліції ОСОБА_7 та отримала відмову з тих підстав, що призначена одноразова грошова допомога в повному обсязі відповідно до Закону була сплачена звернувшимся членам сім»ї загиблого , а саме дружині та дочці.

Відповідно до відповіді ОСОБА_5 внутрішніх справ України (Департаменту фінансово-облікової політики від 16 березня 2016 року № 15/2-С -325 на ім.»я ОСОБА_1 вбачається, що вона зверталася зі скаргою стосовно виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, сину загиблого працівника міліції . Та отримала відповідь, що відповідно до Порядку було проведено перевірку. На підставі матеріалів з ГУМВС України в Донецькій області було затверджено висновки про призначення одноразової грошової допомоги 18.03.2015 року та 01.06.2015 року та надіслани для виплати членам сім»ї загиблого, виплата зазначеної грошової допомоги була проведена 31.03.2015 року та 24.06.2015 року. Ураховуючи викладене, повідомили, якщо після виплати одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші члени сім»ї загиблого одержувача допомоги, питання розподілу суми одноразової грошової допомоги вирішується за взаємною згодою таких осіб або в судовому порядку.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник наполягали на тому, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не був членом сім»ї загиблого, не мешкав, та не був на утриманні загиблого ОСОБА_7 під час його життя, тому він не має права на отримання частини одноразової грошової допомоги. Членами сім»ї загиблого відповідно до Закону є дружина та донька.

Враховуючи статус загиблого ОСОБА_7, суд вважає, що правовідносини по даній справі регулюються Законом України « Про міліцію», «Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, якою затверджено порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги працівниками міліції (далі-порядок).Відповідно до п.1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції передбачено, що одноразова грошова допомога (далі-грошова допомога) виплачується у разі : загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов»язків , пов»язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю». Грошова допомога виплачується членами сім»ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 Порядку, для виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції члени його сімї, а в разі їх відсутності батьки та утриманці подають органу внутрішніх справ за місцем проходження таким працівником служби заяву про виплату грошової допомоги згідно з додатком та пакет документів.

Згідно п. 7 Порядку, орган внутрішніх справ, у якому приходив службу працівник міліції, подає МВС у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у п.п 4,5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом загибелі (смерті). МВС у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надає його разом із документами, зазначеними у п.п.4,5 органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий в установі банку членам його сімї, а в разі їх відсутності його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сімї, а в разі їх відсутності його батьки та утриманці можуть предявити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Таким чином, слід дійти висновку, що існує певний порядок, який регулює питання отримання одноразової грошової допомоги членами сімї загиблого працівника міліції, у відповідності до якого, у передбачений законом спосіб відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 її отримали, тоді як позивачка також дотрималася такого порядку та отримала відмову, у зв»язку з тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали максимальну виплату одноразової грошової допомоги.

У зв»язку з вищенаведеного, суд вважає, що обраний нею спосіб захисту свого права відповідає характеру спірних правовідносин відносно відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Однак позивачка, обираючи захист порушеного права, звернулась також до ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області та ОСОБА_5 внутрішніх справ за відповідною виплатою.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавчо.

Як вже зазначалось вище, належні суми грошової допомоги МВС України та ГУМВС України в Донецькій області сплачені. Сплатити більше, ніж встановлено Законом та Порядком, відповідачі ОСОБА_11 управління МВС України в Донецькій області та ОСОБА_5 внутрішніх справ не мають права.

Також , суд зазначає, що на ГУМВС України в Донецькій області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року, як на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладений обов»язок лише провести службове розслідування за фактом поранення такого працівника, а рішення про призначення виплати грошової допомоги приймає ОСОБА_5 внутрішніх справ України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_11 управління МВС України в Донецькій області прав позивачки не порушував, в зв»язку із тим, що всі належні дії, відповідно до Постанови останнім проведені. При цьому, у разі не згоди позивачки з діями або бездіяльністю ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області, позивач має право оскаржити їх у суді, в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області та ОСОБА_5 внутрішніх справ не підлягають задоволенню.

Також ОСОБА_6 управлінням МВС України в Донецькій області заявлялося клопотання, про закриття провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області, з урахуванням суб»єктного складу сторін даного спору та правових підстав його пред»явлення по КАС України, яке не підлягає задоволенню з приводу того, що позовні вимоги ОСОБА_1 сформульовані на стягнення одноразової грошової допомоги у разі загибелі працівника міліції ОСОБА_7, а не оскарження рішення суб»єкта владних повноважень. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_6 управління МВС України в Донецткій області в закритті провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_6 управління МВС України в Донецткій області.

Члени сім»ї загиблого визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, так ст.3 СК України визначено сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім»ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином працівника міліції ОСОБА_7, який загинув під час виконання службових обов»язків , та належить до членів його сім»ї, та має право на отримання одноразової грошової допомоги членам сім»ї загиблого працівника міліції відповідно до діючого в Україні законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 з березня 2015 року була обізнана про існування дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, бо протягом 2015 року була відповідачкою разом з сином ОСОБА_10 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_10, про визнання батьківства (загиблого ОСОБА_7В.) в Волноваському суді , де протягом 2015 року за ухвалою суду проводилась молекулярно-генетична експертиза, але не повідомила про цей факт ОСОБА_11 управління МВС України в Донецькій області.

Відповідно до матеріалів справи одноразову грошову допомогу у розмірі 609000 гривень 31.03.2015 року та 24.06.2015 року отримали відповідачі ОСОБА_3 (вдова) та ОСОБА_4 (донька).

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 (вдова) та ОСОБА_4 (донька) в позасудовому порядку не визнали ОСОБА_2 членом сім»ї ОСОБА_7, який загинув під час виконання службових обов»язків , та його право на отримання одноразової грошової допомоги членам сім»ї загиблого працівника міліції, та виплату частини від отриманої ними одноразової грошової допомоги.

Відповідно до листа ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області від 08.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 своєчасно звернулася з вимогою до МВС щодо виплати одноразової грошової допомоги, але отримала мотивовану відмову.

Таким чином, позивач дотрималась порядку щодо можливості реалізування свого права у позасудовому порядку.

Враховуючи вищевикладене та на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ст..79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до складу яких зокрема відносяться витрати на правову допомогу. Позивачкою надано квитанцію №25 та розрахунок гонорару за надання правової допомоги, відповідно до яких сплатила 1000 гривень за надання правової допомоги по цивільній справі, а саме складання позовної заяви та підготовка пакету документів для звернення до суду, консультація з питання виплати одноразової грошової допомоги (Закон про міліцію).

Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись, ст..ст. 15,16 ЦК України, ст.. 23 Закону України «Про міліцію», «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності рабітника міліції» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів від 12.05.2007 року № 707,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 внутрішніх справ України, ОСОБА_6 управління МВС України в Донецькій області, 3-тя особа: орган опіки та піклування Донської селищної ради Волноваського району Донецької області про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на одноразову грошову допомогу в результаті загибелі робітника міліції ОСОБА_7, померлого 30 липня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 101 500 (сто одну тисячу пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 101 500(сто одну тисячу пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, що дії в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати: судовий збір у розмірі 826,80 гривень та за надання правової допомоги у розмірі 1000 гривень, а саме з кожного по 913,40 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко