Провадження № 22ц/784/270/17 Суддя першої інстанції Тихонова Н.С.
Справа№489/6038/16-ц
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

5 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Прокопчук Л.М.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

6 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим будинком АДРЕСА_1 що належить їй на праві власності з 1989 року, у зв'язку з відсутністю відповідачів понад рік без поважних причин. На теперішній час вона має намір розпорядитися своїм майном, але реєстрація відповідачів в цьому будинку є перешкодою для продажу цієї нерухомості, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав власника будинку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2016 року позов з підстав приписів ст. 115 ЦПК України повернуто ОСОБА_3 для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивачки, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підсудність визначає коло цивільних справ, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

За приписами ст. 115 та п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України при вирішенні питання про відкриття провадження у справі у випадку, коли справа не підсудна цьому суду, позовна заява повертається позивачу.

За загальними правилами підсудності, що визначені ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

За приписами ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної її частини.

Не дотримання судом правил підсудності є суттєвим порушенням норм цивільно-процесуального закону та відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

У п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 118 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки. а також об'єкти розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння та користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (призначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому зазначена постанова пленуму не дає виключного переліку позовів, які мають пред'являтися за місцезнаходження майна, а наводить умови і підстави, за якими можна визначити, що спір виник з приводу нерухомого майна.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які мають право користування спірним будинком, але в ньому не проживають більше року, що на думку позивачки є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1

Отже, спір виник з приводу нерухомого майна і на цей спір поширюється положення ч. 1 ст. 114 ЦК України, а тому позов було пред'явлено до Ленінського районного суду м. Миколаєва за місцем зареєстрованого місця проживання позивача в порушення приписів закону.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції зазначена ухвала постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

Л.М. Прокопчук