Справа №751/2468/17
Провадження №2/751/869/17
Рішення

Іменем України

06 вересня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ПАТ КБ Приватбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 56 594,69 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 16.08.2011 року, а також понесених судових витрат (а.с.2-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.08.2011 року відповідач у ПАТ КБ Приватбанк отримав кредит у розмірі 3 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобовязання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 56 594,69 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що буде сплачувати кошти. Однак, вказала, що штрафні санкції надто завищені.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного:

ОСОБА_2 до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 16.08.2011 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н (а.с.6,7, 8-31), відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 3 300 грн. 00 коп. зі сплатою 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 до Умов і Правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів.

ОСОБА_2 виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Судом встановлено, що договір укладено у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами Банку та особисто відповідачем, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обовязковим для виконання.

На день укладання договору та подання заяви про отримання кредиту, відповідач погоджувався з усіма його умовами та вчиняв дії передбачені договором, що підтверджується не тільки його підписами на документах (а.с.6), але й отриманням платіжної картки, періодичною сплатою коштів в рахунок погашення кредиту.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

ОСОБА_2 до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Умовами договору передбачено щомісячне погашення кредиту, а також відсотків за його користування.

Відповідач взяті на себе обовязки за цим договором забезпечення своєчасного погашення кредиту, сплату нарахованих відсотків та комісії порушив.

Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.4-5) станом на 28.02.2017 року погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановлених кредитним договором умов, кредит погашався не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом 3 711 грн 58 коп, заборгованість за відсотками 46 658 грн 51 коп, заборгованість за пенею та комісією 3 053 грн 42 коп, штраф (фіксована частина) -500 грн 00 коп; штраф (процентна складова) 2 671 грн 18 коп.

Виходячи з розрахунку (а.с.4-5), загальна сума заборгованості по кредиту становить 56 594,69 грн.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В своїй постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-738цс15, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, Верховний Суд України, висновок якого в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, зазначив, що без заяви сторони у спору ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України повязана лише із наявністю про це заяви сторони.

Відповідачем ОСОБА_1 не заявлено клопотання про відмову у задоволенні позову з посиланням на пропуск банком строків звернення до суду, за власною ініціативою суд не має права застосовувати позовну давність.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

ОСОБА_2 до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, слід стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 16.08.2011 року в сумі 53 541,27 грн, з них: заборгованість за кредитом 3 711 грн 58 коп, заборгованість за відсотками 46 658 грн 51 коп; штраф (фіксована частина) -500 грн 00 коп; штраф (процентна складова) 2 671 грн 18 коп.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог (53 541,27х 1600/56594,69=1 513,68).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 549, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 16.08.2011 року в розмірі 53 541 (пятдесят три тисяч пятсот сорок одну) грн 27 коп., з них: заборгованість за кредитом 3 711 грн 58 коп, заборгованість за відсотками 46 658 грн 51 коп; штраф (фіксована частина) -500 грн 00 коп; штраф (процентна складова) 2 671 грн 18 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк 1 513 (одну тисячу пятсот тринадцять) грн. 68 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк