Дата документу 28.02.2017
Справа № 334/2144/16-ц
Провадження № 2/334/294/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017р. Ленінський райсуд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - Добрєва М.В.;

при секретарі - Матвієнко О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка по справі ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до відповідачки, про стягнення з неї суми безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 84000 грн., зазначила що у вересні 2013 року між сторонами було досягнуто попередньої домовленості щодо відчуження кіоску №708, який розташований за адресою м. Запоріжжя вул. М. Чуйкова, 26, який належить на праві власності відповідачці по справі. Згідно попередньої домовленості, перед нотаріальним посвідченням договору ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 84000 гривень за вищевказаний кіоск № 708, що підтверджується відповідною розпискою. Проте, після отримання грошових коштів, відповідачка почала ухилятись від укладання договору, почала уникати від зустрічей та переговорів, перестала виходити на зв'язок. На вимоги повернути грошові кошти відповідачка не реагує. Отже, відповідачем отримано грошові кошти без достатньої на це правової підстави, та вона ухиляється від їх повернення в добровільному порядку. Тому позивачка звернулась до суду з вимогою про повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 84000 грн., суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 58623,60 грн., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 6455,34 грн.

В судове засідання позивачка та її представник не зявились, в письмовій заяві до суду, просили розглянути справу без їх участі, свої позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідачка та її представник неодноразово в судові засідання не зявлялись, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно рекомендованою кореспонденцією, за вказаною позивачкою адресою, яка також підтверджується іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки підтверджений наступними доказами:

03.09.2013 р. позивачка ОСОБА_1 надала нотаріально посвідчену довіреність на імя ОСОБА_4, згідно якої надала йому право розпоряджатись кіоском № 708 площею 20 м.кв., розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. М.Чуйкова, 26, який належить їй на праві власності /а.с.15/.

Відповідно письмового договору купівлі-продажу № 4108 від 06.09.2013р., ОСОБА_4 на підставі довіреності, діючи в інтересах ФОП ОСОБА_1, продав ФОП ОСОБА_2 кіоск № 708, призначений для реалізації плодоовощної продукції, розташований по вул ОСОБА_5, 26 в м. Запоріжжя, за 12820,00 грн. /а.с.14/.

Згідно розписки від 08.09.2013р., написаної власноруч ОСОБА_2, вона отримала 84000 грн. від ОСОБА_1 за кіоск № 708, розташований за адресою, вул.М.Чуйкова,26 /а.с.4/.

Вищевказаний кіоск знаходився в користуванні ФОП ОСОБА_6А, яка орендувала його за домовленістю з позивачкою, та мала його звільнити після продажу. Однак, вона домовленість не виконала, у звязку з чим, рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.11.2013 р. ОСОБА_2 було усунуто перешкоди у користуванні кіоском № 708, та рішення було залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.12.2013р., та видано наказ про примусове виконання рішення /а.с.24-27/.

Однак, повертати кошти, отримані від позивачки, відповідачка відмовилась, у звязку з чим, ОСОБА_1 звернулась із заявою до правоохоронних органів про шахрайські дії зі сторони відповідачки, яка 09.09.2014р. була внесена до ЄРДР та порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.19 КК України за фактом шахрайства /а.с.43,44/. Але, постановою слідчого Білоуса С.А. від 28.05.2015р. кримінальне провадження було закрите у звязку із відсутністю складу кримінального правопорушення, по причині того, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини /а.с.45/.

У звязку з чим, отримана відповідачем 08.09.2013 р. від позивачки грошова сума - 84000 грн., є безпідставно отриманою, яку відповідачка повинна повернути.

Однак, відповідачка не бажає в добровільному порядку повертати позивачці вказану суму коштів, тому, вона була змушена звернутися з позовом до суду. До того ж, враховуючи те, що відповідачка по сьогоднішній день не повернула грошові кошти, а також враховуючи значне зростання рівня інфляції з вересня 2013 року, позивач вимагає від відповідачки суми передбачені ст. 625 ЦК України, а саме, суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 58623,60 грн., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 6455,34 грн..

Відповідно до вимог ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.15 ЦК України, громадянин має право захищати свої інтереси, які не суперечать принципам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачка отримала від позивача грошові кошти за кіоск, які на теперішній час відмовляється повертати,тому, позивачка має право на отримання від відповідача суми безпідставно набутих ним грошових коштів, а також, має право на відшкодування судових витрат, понесених при зверненні з позовом до суду: суму судового збору 1490,79грн. /а.с.1/

Тому, суд вважає вимоги позивачки законними, обґрунтованими і такими, що не суперечать представленим по справі доказам, тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10,60,212-215,224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ( АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 /ІПН / суму безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 84000 грн., суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 58623,60 грн., а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 6455,34 грн., а всього 149078,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ( АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 /ІПН /суму судового збору 1490,79 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Добрєв М. В.