Провадження № 2/161/3481/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Бортнюку А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 02.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 209. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що спільне життя не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, цінності та обовязки.

З лютого 2015 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Крім того, просить відновити її дошлюбне прізвище «Шоломович»,

В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала із підстав у ній викладених, просила шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 209, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ № 080383 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні з пояснень позивача, досліджених письмових доказів, судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вимога позивача щодо відновлення дошлюбного прізвища є підставною та підлягає також до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 197, 209, 213-215 ЦПК України ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Шоломович) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 02.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 209 розірвати.

Відновити дошлюбне прізвище позивача «Шоломович».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк