АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/9733/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності договору,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі - ТОВ «ФК «Плеяда»), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський»), про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності договору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Просить визнати недійсним договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги від 19 травня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 і ТОВ «ФК «Плеяда»; застосувати наслідки недійсності правочину договору поворотної безпроцентної фінансової допомоги від 19 травня 2016 року щодо повернення ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 614 004,44 грн. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він не надавав своєї згоди на заочний розгляд справи, а лише висловив свою думку щодо можливості початку розгляду справи по суті за відсутності відповідача. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд не надав належної оцінки його доводам. Оспорюваний договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги був укладений ОСОБА_2 під впливом обману з боку працівників банку з метою повернення належних йому коштів після введення ліквідаційної процедури банку. ОСОБА_2 страждає на цукровий діабет та рефректорну амнезію, для лікування він потребує значних коштів. Оспорюваний договір був укладений ОСОБА_2 під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник третьої особи ПАТ "Банк Михайлівський" вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

В судове засідання представник ТОВ "ФК "Плеяда" не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 травня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги, за якого він, як позикодавець надав ТОВ «ФК «Плеяда», як позичальнику грошові кошти в сумі 614 004,44 грн. (а. с. 5-6).

26 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Плеяда», третя особа: ПАТ «Банк Михайлівський», про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності договору. Просив визнати недійсним договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги від 19 травня 2016 року, укладений між ним і ТОВ «ФК «Плеяда»; застосувати наслідки недійсності правочину щодо повернення йому грошових коштів у сумі 614 004,44 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що оспорюваний договір був укладений під впливом обману з боку працівників ПАТ «Банк Михайлівський» та під впливом тяжких для нього обставин та на вкрай невигідних умовах. Зазначає, що до укладення договору позики з ТОВ «ФК «Плеяда» він тримав всі свої заощадження у ПАТ «Банк Михайлівський». На початку травня 2016 року до нього зателефонував співробітник банку і запропонував зустрітися з приводу необхідності переведення його грошових коштів у зв'язку із загрозою банкрутства банку з депозитного рахунку банку на рахунок іншої дочірньої фінансової установи. Через деякий час він приїхав до установи банку, де дізнався, що без його згоди кошти в сумі 614 004,44 грн. з його депозитного рахунку було переведено на рахунок ТОВ «ФК «Плеяда» у цьому ж банку у якості поворотної безпроцентної позики. Службові особи банку переконали його, що це є єдиним способом повернути йому кошти і під тиском домоглися підписання ним оспорюваного договору поворотної безпроцентної позики. Також, зазначає, що він страждає на цукровий діабет та рефректорну амнезію, кошти, які були на рахунку в банку були потрібні йому для лікування.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності

тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 не було доведено того, що договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги від 19 травня 2016 року був укладений під впливом обману або під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав копію договору банківського вкладу від 24 лютого 2016 року №980-003-000194328, укладеного з ПАТ «Банк Михайлівський», копію медичної виписки епікриз №29348. Разом з тим, вказані документи не є належними та допустимими доказами укладення оспорюваного договору під впливом обману або під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження будь-яких дій представників ПАТ "Банк Михайлівський" щодо спонукання до укладання оспорюваного договору, переведення коштів з депозитного рахунку ОСОБА_2 на рахунки ТОВ "ФК "Плеяда" або внесення ОСОБА_2 грошових коштів на виконання умов укладеного договору поворотної безпроцентної фінансової допомоги.

ОСОБА_2 не довів належними та допустимими доказами, що ТОВ «ФК «Плеяда» ввело його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, для укладеного договору, а також на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Плеяда» було обізнане про наявність у позивача тяжких обстави під час укладення договору та скористалося такими обставинами. Позивач посилається на те, що обман було застосовано з боку працівників ПАТ «Банк Михайлівський», яке не є стороною оспорюваного правочину і відповідачем по справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів критично ставиться до пояснень представника ПАТ "Банк Михайлівський", що ОСОБА_2 уклав оспорюваний договір через протиправні дії працівників банку щодо яких наразі порушена кримінальна справа. Представник ПАТ "Банк Михайлівський" не дав пояснень ким саме, коли і в який спосіб вчинили неправомірні дії працівники банку та яким чином вони пов'язані с ТОВ "ФК "Плеяда". Обставини, на які посилається представник ПАТ "Банк Михайлівський", не встановлені за результатами службової перевірки ПАТ "Банк Михайлівський" або вироком суду. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права при вирішенні позовних вимог ОСОБА_2, повно з'ясував обставини по справі, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді