Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/524/17

Номер провадження: 2/511/388/17

11 вересня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря - Кирилової І.В.

за участю прокурора - Шивцова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури в інтересах держави Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року позивач - заступник керівника ОСОБА_2 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеські області звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, в якій просив суд внести зміни до договору довгострокової оренди земельної ділянки від 22.09.2004 року, укладеного між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та ОСОБА_1, зареєстрованим у ДП Одеська регіональна філія «Центр ДЗК» від 22.10.2004 року за №01 та викласти абзац перший Договору в наступній редакції:

"Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, в особі першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_3, що діє на підставі Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області», затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року №308 та наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.02.2017 року №15-1048/13-17-СГ з одного боку, та орендар - ОСОБА_1, з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене."

Крім цього, внести зміни до договору оренди землі, виклавши пункт 9 вказаного договору в наступній редакції:

"Річний розмір орендної плати за земельну ділянку становить 3% (три відсотки) від її нормативної грошової оцінки і складає 34952,9 грн. рік або в місяць - 2912,74 грн."

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до ст. 30 Закону України "Про оренду землі", ст. 288 Податкового кодексу України виникла необхідність у внесенні змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 РДА та ОСОБА_1 у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України, відповідно до вимог якої річна орендна плата за орендовану земельну ділянку повинна бути встановлена в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки. З цією метою Головне управління Держгеокадастру листом від 11.02.2016 року та від 27.03.2015 року звернулось до ОСОБА_1 та рекомендувало йому забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договору оренди землі. Втім, відповідач не здійснив відповідних дій, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представник процесуального позивача ОСОБА_2 місцевої прокуратури ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про день та час була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про проведення судового засідання за її відсутністю.(а.с.80).

Представник ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, про що свідчить копія розносної книги для місцевої кореспонденції Роздіільнянського районного суду. Заяв про відкладення судового розгляду, будь яких заперечень від представника до суду не надходило.(а.с.76-77).

Відповідач ОСОБА_1Я та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника відповідача ОСОБА_6 до суду була надана заява про слухання справи без його участі та участі відповідача. В поданій заяві позовні вимоги управління визнали повністю.(а.с.78-79).

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, звернувши увагу на те, що застосовуючи такий порядок розгляду справи, суд враховує положення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, яке кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Судом в ході розгляду справи встановлені наступні обставини.

Розпорядженням голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 15.06.2004 за №353/А-04 надано дозвіл на укладення договору довгострокової оренди земельної ділянки загальною площею 45 га ріллі ОСОБА_1 із земель резерву Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 49 років.

На виконання даного розпорядження, 22.09.2004 року ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Одеської області в особі голови ОСОБА_7, укладено договір оренди земельної ділянки площею 45 га з ОСОБА_1,терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір зареєстрований у ДП Одеська регіональна філія «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 22.10.2004 за №01.

Відповідно до п. 1. договору оренди, орендодавець, на підставі рішення ОСОБА_2 районної державної адміністрації передає, а орендар приймає в довгострокову оренду на 49 років земельну ділянку площею 45 га із резерву Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

ОСОБА_8 Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Одеської області від 03.02.2017 року визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 45 га, яка надана в оренду ОСОБА_1, з урахуванням індексації, станом на 2004 рік становила 34106,75грн.

Відповідно до даного договору, річна сума платежу складає 1,5% від нормативної грошової оцінки 5115,15грн.

За інформацією ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 17.02.2017 року ОСОБА_1, у 2015 року за оренду землі сплачено 9580,0грн., у 2016 11493,9грн.

Відповідно до п. 36 Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

За інформацією ОСОБА_2 міської ради від 01.02.2017 року №127/01-25 у 1995 році прийнято рішення районної ради народних депутатів Роздільнянського району «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Роздільнянського району». Дана нормативна грошова оцінка вказаної категорії земель діє на теперішній час.

Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі від 13.02.2017 року, з урахуванням індексації станом на 2017 рік, нормативна грошова оцінка 1 га ріллі за даним договором оренди становить 25891,07 грн., таким чином, вартість спірної земельної ділянки станом на 01.01.2017 року складає 1165098,15 грн.

З врахуванням норм податкового законодавства п.288 Податкового кодексу України, мінімальний розмір орендної плати за дану земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 45 га становить 34952,9 грн., на рік (3% від нормативної грошової оцінки 1165098,15 грн.)

Законом України від 06.09.2012 року №5245-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01.01.2013 року та п. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України, розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності визначено центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, яким у даному випадку є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

За інформацією Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.03.2016 року, Головним Управлінням надсилався лист до ОСОБА_1 від 11.02.2016 року та від 27.03.2015 щодо необхідності приведення даного договору в належний стан відповідно до норм чинного законодавства, які залишились орендарем поза увагою.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, процесуальний позивач стверджує, що зміна розміру відсотків від грошової оцінки землі є підставою для внесення змін до договору в частині орендної плати, в той час, як відповідач із заявою про укладення додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати за договором довгострокової оренди земельної ділянки не звертався, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Крім цього, враховуючи, що функції розпорядника земельної ділянки, яка є предметом даного договору належать Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області, вбачається необхідність внесення змін до договору оренди землі від 22.09.2004 року №32, укладеного між ОСОБА_2 районною державного адміністрацією та ОСОБА_1, в частині зміни орендодавця.

Суд, заслухавши прокурора, врахувавши заяви учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді і у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до статті 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У відповідності до рішення №3-рп/99 від 08.04.1999 року Конституційного Суду України представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставою представництва інтересів держави в судах є, відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність порушень або загроза порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини першої статті 15-1, частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області з 01.01.2013 року розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області.

Зважаючи, що відповідно до п. 4 ст. 122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, зазначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, то відповідним органом, який здійснює функції розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, розташованою за межами населеного пункту площею 45 га, є саме Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, в інтересах якого прокуратура звертається до суду.

Враховуючи, що функції розпорядника земельної ділянки, яка є предметом даного договору належать Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області, вбачається необхідність внесення змін до договору оренди землі від 22.09.2004 року №32, укладеного між ОСОБА_2 районною державного адміністрацією та ОСОБА_1, в частині зміни орендодавця.

Таким чином, необхідно змінити абзац 1 договору та викласти його в наступній редакції: «Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, в особі першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_3, що діє на підставі Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області», затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року №308 та наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.02.2017 року № 15 -1048/13 -17-СГ, з одного боку, та орендар - ОСОБА_1, з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене:...»

Далі за приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Положеннями частини 5 статті 19 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, централізується на спеціальних бюджетних рахунках, розподіляється і використовується відповідно до Закону України "Про плату за землю" і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється зазначеним Законом.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря.

За приписами ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. При цьому плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, положеннями якого передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

В ст. 288 Податкового кодексу України (у відповідній редакції) передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Встановлення в ст. 288 Податкового кодексу України граничних розмірів річної орендної плати за земельну ділянку є передумовою для приведення положень спірного Договору оренди землі у відповідність до вимог закону в частині визначення розміру орендної плати.

За приписами статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, проаналізувавши законодавство, суд дійшов висновку, що як на момент укладення спірного договору, так і на момент розгляду спору в суді, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була та є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі законодавчої зміни її граничного розміру.

Тобто, виходячи з імперативних приписів наведених норм законодавства, річна орендна плата за земельну ділянку, що є предметом договору довгострокової оренди земельної ділянки від 22.09.2004 року за №32 у будь-якому випадку не може бути меншою ніж 3 % від її нормативної грошової оцінки.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених процесуальним позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на те, що розмір орендної плати за землю законодавчо було змінено, а невнесення змін до договору щодо розміру орендної плати відповідно до положень статті 288 Податкового кодексу України та орендодавця призводить до недоотримання грошових коштів бюджетом.

На підставі ст.122 Земельного кодексу України, ст.ст. 13 Закону України «Про оцінку землі», ст.13, 15, 21, 30 Закону України «Про оренду землі», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 288 Податкового кодексу України, ст.632, 651 ЦК України, керуючись ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України ,

в и р і ш и в :

Позовну заяву Прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Внести зміни до договору оренди землі від 22.09.2004 року №32, укладеного між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1), зареєстрований у ДП Одеська регіональна філія «Центр ДЗК» 22.10.2004 року за №01, виклавши абзац перший Договору в наступній редакції:

"Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, в особі першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_3, що діє на підставі Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області», затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року №308 та наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 08.02.2017 року №15-1048/13-17-СГ з одного боку , та орендар - ОСОБА_1 , з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене:…".

Внести зміни до договору оренди землі від 22.09.2004 року №32, укладеного між ОСОБА_2 районною державною адміністрацією та ОСОБА_1, зареєстрований у ДП Одеська регіональна філія «Центр ДЗК» 22.10.2004 року за №01, виклавши пункт 9 вказаного договору в наступній редакції:

" Розмір орендної плати за земельну ділянку становить 3% (три відсотки) від її нормативної грошової оцінки і складає 34952,9 грн., на рік або в місяць 2912,74грн.».

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на користь прокуратури Одеської області (р/р 0564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , юридична та поштова адреса: 65026, вул. Пушкінська, 3 м. Одеса) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Іванова