провадження 2/201/2913/2017
УХВАЛА

11 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тандем», Приватне підприємство видавниче бюро «Василівський острів» про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада 08 вересня 2017 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, треті особи: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, ОСОБА_2, ТОВ «Тандем», Приватне підприємство видавниче бюро «Василівський острів» про визнання договору укладеним.

З позовної заяви та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги витікає, що спірні правовідносини виникли між сторонами щодо визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортно інфраструктури міста Дніпра, оскільки забудовником (відповідачем) було збудовано обєкт нерухомого майна та в порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не укладено відповідний договір, предметом якого є здійснення оплати забудовником грошових коштів, який позивач просить визнати укладеним, тобто обовязок забудовника (відповідача), як зазначено у позовній заяві, щодо сплати пайової участі (грошових коштів) виник саме з приводу будівництва нерухомого майна, а тому з урахуванням зазначеного, а також враховуючи предмет позову та підстави позову, витікає, що спір між сторонами виник та стосується нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Юдіна, 3 Б, тобто у Новокодацькому районі м. Дніпро, а не у Соборному районі м. Дніпро, однак ст. 114 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Крім того слід зазначити, що позивач вже вертався до суду з аналогічною позовною заявою (спір між тими сторонами та з тих же підстав) та ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2017 року, що у встановленому законом порядку набрало законної сили, вказану позовну заяву було повернуто позивачу, в заявку з тим, що вказана позовна заява не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська та рекомендовано звернутися до суду Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, тобто вказаним судовим рішенням було встановлено та не потребує доказуванню, що вказана справа не підсудна цьому суду, а тому не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що вказану позовну заяву слід розглядати відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, а саме: за зареєстрованим місцем проживання перебування відповідача.

З урахуванням зазначеного і вище викладеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, предмет та підстави позову, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, вважаю за необхідне позов повернути позивачу та рекомендувати звернутися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 114, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тандем», Приватне підприємство видавниче бюро «Василівський острів» про визнання договору укладеним повернути позивачу та рекомендувати звернутися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя