ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

10 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів в приміщенні суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 05.10.2014 року о 13.00 год. відповідач рухаючись по проспекту Глушкова в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не витримавши безпечну дистанцію допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який після цього здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів.

Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки, власнику пошкодженого автомобіля «Фольксваген транспортер» звернувся до позивача з заявою про відшкодування збитків, відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( ст. 35 та п. 41.1 ст. 41), яким в свою чергу було здійснено виплату відшкодування.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач просив суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 12967,48 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1378,00 грн..

В судове засідання представник позивача не з'явився надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечував.

Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав.

Оскільки, представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 05.10.2014 року о 13.00 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись по проспекту Глушкова в м. Києві, навпроти КП 505, не впевнившись в безпеці та не витримавши безпечну дистанцію, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, який після цього здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у порушенні вимог Правил дорожнього руху у звязку із чим притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосованого до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.. Окрім того, зі змісту даної постанови вбачається, що відповідач був присутній в судовому засіданні, де свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. (а.с.9).

У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

ОСОБА_3 з положень 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Судом встановлено, що момент скоєння ДТП відповідач не мав ОСОБА_3 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно з п. 41.1. а) Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

ОСОБА_3 № АІ/7285298 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.07.2014 року, автомобіль НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_4 ОСОБА_5 застрахований в ТДВ СК «КРЕДО». (а.с.8).

В результаті зазначеної дорожньої пригоди автомобіль марки «Фольксваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_3 отримав пошкодження, в зв'язку з чим власник ОСОБА_4 ОСОБА_5, 06.05.2015 року, звернувася до позивача із відповідною заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування (а.с. 20).

На підставі вищенаведеної норми закону, позивачем згідно Наказом №2843 від 08.06.2015 року було здійснено виплату в розмірі 12277,48 грн. (а.с 21), крім того позивачем було сплачено послуги аварійного комісару за огляд пошкодженого автомобіля та визначення розміру завданої шкоди у розмірі 690,00 грн.(а.с. 23), усього в сумі 12967,48 грн., що підтверджується, платіжними дорученнями №2843 від 09.06.2015 р., №8758 від 17.12.2014 р..

Судом встановлено, що на адресу відповідача було направлено лист-пропозицію відшкодувати витрати позивача в добровільному порядку, але відшкодування витрат в добровільному порядку відповідачем здійснено не було (а.с. 10 ).

У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат.

Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Судом достовірно встановлено, що дана ДТП мала місце з вини відповідача.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення в порядку регресу з ОСОБА_2 витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісару в розмірі 12967,48 грн..

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн., який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст. ст. 993, 1191, 1192, 1194 ЦК України; ст. 12,22, 38, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

В И РІ Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат у сумі 12967 (дванадцять тисяч девятсот шістдесят сім) грн. 48 (сорок вісім) коп. та судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста вісімдесят) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ