Провадження № 2/127/4826/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.09.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Антонюка В.В..,

при секретарі Гончаруку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк з метою отримання банківських послуг , у звязку з чим підписав заяву б/н від 11.05.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № 968282. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві від 11.05.2012 року. Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за договором , у відповідності до п.2.1.1.5.6., на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідач не виконав своєчасно свої кредитні зобовязання перед банком, у звязку із чим утворилась заборгованість станом на 04.07.2017 року у розмірі 17 564,92 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився. В прохальній частині позову просив розгляд справи провести за відсутності представника банку. Проти ухвалення по справі заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, заяв та повідомлень про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11.05.2012 року та ОСОБА_1 було підписано заяву б/н від 11.05.2012 року, згідно якої він отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № 968282 (а. с. 7).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві 11.05.2012 року (а. с.7 ).

Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

В порушення умов вище зазначеного договору за відповідачем станом на 04.07.2017 року рахується заборгованість в сумі 17 564,92 грн., яка складається з наступних складових:

- 6 733,15 гривень тіло кредиту;

- 3 817,59 гривень нараховано відсотків за користування кредитом;

- 5 701,56 гривень нараховано пені;

- 500,00 гривень штраф (фіксована частина);

- 812,62 гривень штраф (процентна складова).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобовязання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи штрафи висувати вимогу про стягнення пені банк не має права.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення,а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені в розмірі 5 701,56 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Факт неналежного виконання відповідачем губілітом Ю.В. умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 11.05.2012 року у розмірі 11 863,36 грн., з яких: 6 733,15 гривень тіло кредиту, 3 817,59 гривень нараховано відсотків за користування кредитом, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 812,62 гривень штраф (процентна складова).

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 525, 526, 530, 538,549, 550, 626, 629 ч.1, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1,25.12.1973 р. н., зареєстрованого за адресою: вул. ОСОБА_2, б. 42, кв. 120, м. Вінниці, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.05.2012 року у розмірі 11 863,36 грн., з яких: 6 733,15 гривень тіло кредиту, 3 817,59 гривень нараховано відсотків за користування кредитом, 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 812,62 гривень штраф (процентна складова), а також 1 080, 64 грн. у відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня отримання рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя