ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1622/16-ц
Провадження № 2/483/41/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, третя особа управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 червня 2015 року померла його мати ОСОБА_2 Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за цільовими призначенням - обслуговування житлового будинку, за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Очаківська 49, а також двох земельних ділянок загальною площею 1,58 га в межах Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нотаріусом йому видано свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а у видачі свідоцтва на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку на ім'я спадкодавиці. Посилаючись на викладені обставини, просив визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не зявився. До судового засідання надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить про їх задоволення.

Представник відповідача Козирської сільської ради Очаківського району в судове засідання не зявився, надано лист за підписом сільського голови ОСОБА_3, в якому вона просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради.

Представник третьої особи - управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи № 89/2015, відкритої після смерті ОСОБА_2, та спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4, суд дійшов наступного.

З копії державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 35, вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету сільської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області № 36 від 07 вересня 1992 року ОСОБА_4 отримав у довічне успадковуване володіння земельну ділянку площею 0,25 га за цільовим призначенням -обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с. 11).

ОСОБА_4 помер 11 квітня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП №035791 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2, та 19 жовтня 2000 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Очаківська 49, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 6).

14 червня 2015 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 222003 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 760401, позивач ОСОБА_1 народився 29 жовтня 1963 року в с. Козирка Очаківського району Миколаївської області та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.4).

ОСОБА_1 у відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2, подавши 07 липня 2015 року до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 89/2015, відкритої Другою Очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 26 жовтня 2016 року № 45561385 (а.с. 29, 30, 38).

05 жовтня 2016 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Очаківській, 49 в с. Козирка Очаківського району Миколаївської області, та на земельні ділянки площею 1,00 га, і 0,584 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 40-42).

Як вбачається з розяснення нотаріуса Другої Очаківської державної нотаріальної контори за вих. № 1025/02-14 від 13 вересня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку, оскільки за життя спадкодавиця не оформила вказану земельну ділянку на своє імя та відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказане майно на ім'я спадкодавиці (а.с. 10).

Згідно повідомлення управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області від 06 грудня 2016 року № 9-14.04-996-2619/2-16, в архівних даних Управління відомості щодо власника та цільового призначення земельної ділянки, що розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Козирка, вул. Очаківська, 49, відсутні (а.с. 60).

З повідомлення Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 16 січня 2017 року № 19/2.9 слідує, що в сільській раді немає технічної документації із землеустрою на земельну ділянку за вищевказаною адресою.

У відповідності зі ст. 30 Земельного кодексу України, який діяв на час отримання ОСОБА_2 спадщини після ОСОБА_4, при переході права власності на побудови, разом з цими об'єктами в розмірах, передбачених ст. 67 даного Кодексу, переходило і право власності та користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 1218, ст. 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 05 грудня 1990 року N 511 "Про вирішення питань, пов'язаних із правом власності на землю" громадянам надавалися земельні ділянки для ведення селянського й особистого підсобного господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилих будинків, задоволення інших потреб, передбачених законом, у довічне успадковуване володіння.

Земельним кодексом Української РСР від 18 грудня 1990 року також передбачалось право громадян на довічне успадковуване володіння землею, а Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 березня 1991 року N 889 "Про форми державних актів на право володіння або користування землею і Положення про порядок надання і вилучення земельних ділянок" (втратила чинність) затверджено форму державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею та умови надання такого права.

Відповідно до пункту 8 Постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року N 2200 "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України.

Таким чином, батько позивача ОСОБА_4 мав на праві довічного успадковуваного володіння спірну земельну ділянку, яка надавалася громадянам відповідно до Земельного кодексу УРСР від 18 грудня 1990 року, хоча на час видачі державного акту таке право вже не було передбачено.

Земельний кодекс в редакції 1992 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 та чинний Земельний кодекс України, який діє з 01 січня 2002 року, не містять такої форми володіння землею, як довічне успадковуване володіння, та не визначають механізми успадкування земельних ділянок, які належали спадкодавцям на такому праві володіння. Закони, що передбачали надання громадянам земельних ділянок у довічне успадковане володіння та за яким права володіння підлягали спадкуванню, втратили чинність, тому ці права не входять до складу спадщини, що відкрилася після смерті батька та матері позивача.

З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не набула права власності на спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_4, оскільки останній такого права не мав, та відповідно позивач не може набути право власності на спірну земельну ділянку з цих підстав в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, а тому позовні вимоги є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, третя особа - управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га за цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та господасрьких будівель, на яку відповідно до рішення виконавчого комітету Козирської сільської ради народних депутатів Очаківського району Миколаївської області № 36 від 07 вересня 1992 року було видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею на імя ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14 червня 2015 року. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: