УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та процентів за невиконання грошового зобов'язання передбаченого договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та процентів за невиконання грошового зобов'язання, передбаченого договором позики.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 18.08.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, відповідно до якої, відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі 3 300,00 доларів США, які зобов'язалася повернути до 29.08.2011 року.

В зазначений строк грошові кошти відповідач не повернула, у зв'язку з чим ОСОБА_1 07.08.2014 звернулась до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості, яка становить 3 300,00 доларів США, що еквівалентно 40 775,00 грн., а також про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014 позов задоволено та стягнуто вказану суму грошових коштів.

Оскільки, на момент звернення до суду із даним позовом рішення не виконано позивач просила суд стягнути на її користь 3% річних за період з 31.08.2014 по 17.03.2017 в розмірі 3 115,25 грн., а також суму процентів за договором позики, що становить 28 801,67 грн., загальною сумою 32 081,05 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 3115,25 грн.

В задоволені іншої частині позовних вимог відмовлено.

Справа № 758/9396/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9501/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказувала, що суд дійшов неправильного висновку щодо стягнення з відповідача лише 3 % річних, оскільки відповідно до положень ст. 1048 ЦК України у разі несвоєчасного повернення позичальником суми позики позикодавець має право на одержання процентів від суми позики.

Зазначала, що при подані позовної заяви позивачем зроблений неправильний розрахунок заборгованості по процентам, а відтак просила рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів за договором позики та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача проценти за договором позики в розмірі 65 386, 87 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.08.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої, відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі 3 300,00 доларів США, які зобов'язалася повернути до 29.08.2011(а.с. 9).

В зазначений строк грошові кошти відповідач не повернула, у зв'язку з чим ОСОБА_1 07.08.2014 звернулась до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості, яка становить 3 300,00 доларів США, що еквівалентно 40 775,00 грн., а також про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості, що становить 3 667, 95 грн., а відтак просила стягнути загальну суму 44 422, 95 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 40 755 грн., 3% річних у розмірі 3 667, 95 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 444,23 грн., всього 44 867, 18 грн. (а.с.12).

Зі змісту заочного рішенні Подільського районного суду міста Києва від 18.12.14 вбачається, що судом задоволено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 30.08.2011 по 30.08.2014.

06.08.2015 постановою Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у місті Києві було відкрите виконавче провадження № 48345121 про примусове виконання вищевказаного рішення суду (а.с. 15).

В матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 18.12.14.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. 625 ЦК України та вважав доцільним задовольнити вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних за період з 31.08.2014 по 17.03.2017. Разом з тим, дійшов висновку про відступіть підстав для задоволення іншої частини позову з огляду на те, що валютою зобов'язання є долари США та розпискою не встановлений розмір процентів, а відтак в даному випадку не підлягає застосуванню положення ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, наявність заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 встановлено судовим рішенням.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з невиконанням вказаного рішення у відповідача наявні зобов'язання перед позивачем, а відтак, виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України, вимога позивача щодо стягнення 3% річних за період з 31.08.2014 по 17.03.2017 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 суми процентів за договором позики в розмірі 28 965, 80 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач здійснив розрахунок процентів за договором позики виходячи із розміру боргу.

Разом з тим, заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014 з ОСОБА_2 стягнуто суму заборгованості в повному обсязі, а відтак нарахування на вказаний розмір заборгованості процентів є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те, що при зверненні до суду позивачем здійснений помилковий розрахунок, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Крім того, посилання позивача на те, що суд не звернув уваги на положення ст. 1048 ЦК України колегією суддів не приймаються, оскільки розрахунок заборгованості процентів за договором позикинараховувались позивачем на суму боргу, яка була стягнута заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014, а в силу вимог норм цивільного законодавства, проценти за договором позики мають нараховуватись на суму неповернутого боргу.

Таким чином, висновок суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідає обставинам справи.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: