Справа № 2-985/09
Провадження № 4-с/477/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 р. Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Федоровській Л.А.,

за участю: представника ПАТ «Держощадбанк» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання Жовтневого районного суду Миколаївської області скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління ПАТ «Держощадбанк» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2016 року до суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління ПАТ «Держощадбанк», в якій товариство просить визнати неправомірними дії та постанову державного виконавця Дворичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 від 08.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену в межах виконавчого провадження №51062219.

В обґрунтування своєї скарги Банк посилається на те, що державний виконавець не провів всіх, передбачених законом дій з виконання рішення суду та завчасно, безпідставно повернув виконавчий лист стягувачеві, який отримано Банком 13.12.2016 року.

В судовому засіданні представник ПАТ «Держощадбанк» скаргу підтримав та послався на вищевикладене. Вважає, що державний виконавець, в порушення Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив дій, що є у його компетенції із встановлення місця перебування боржника та не вжив заходів до звернення із клопотанням про розшук боржника, а тому безпідставно повернув виконавчий лист.

Дворичанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за підписом начальника вказаного відділу направив до суду заперечення щодо вказаної скарги, в якому послався на правомірність дій державного виконавця. Зокрема зазначив, що державним виконавцем перевірено місце знаходження боржника, та встановлено що ОСОБА_3 за місцем реєстрації тривалий час не мешкає, здійснив дії щодо одержання нею доходів, однак таких не виявлено, а звернення стягнення на майно не є можливим у звязку з тим, що розмір боргу не перевищує 20-ти розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому зауважив, що стягувач не позбавлений можливості повторно подати виконавчий лист до виконання.

Дослідивши матеріали клопотання та копії виконавчого провадження, що витребувано судом, вислухавши пояснення представника ПАТ «Держощадбанк» та ознайомившись із запереченнями державної виконавчої служби, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Банку з наступного.

Згідно копії постанови державного виконавця вищевказаного відділу державної виконавчої служби від 08.11.2016 року, виконавчий лист щодо стягнення на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 8147, 80 грн., повернуто стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст.37, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8).

Копія вказаної постанови отримана банком 13.12.2016 року (а.с. 8 зворотній бік).

21 грудня 2016 року банк звернувся до суду із вказаною скаргою, тобто дотримався строків оскарження дій державного виконавця.

Згідно до п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов'язки державного виконавця, який зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Згідно п.3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, державний виконавець провівши попередні дії зі встановлення місця перебування боржника, та не виявивши останнього своїми силами, із відповідним клопотанням щодо розшуку ОСОБА_3 не звернувся, а повернув виконавчий лист стягувачеві.

Враховуючи встановлене та положення вказаних вище норм, суд вважає обґрунтованими вимоги Банку щодо скасування оскаржуваної постанови та зобовязання відновлення виконавчого провадження.

Посилання субєкта оскарження щодо оголошення розшуку за місцем виконання рішення або останнім відомим місцем проживання боржника, не перешкоджало державному виконавцю звернутись до відповідного суду, навіть за межами територіального перебування вказаної виконавчої служби.

Також не заслуговують на увагу і посилання начальника вказаної державної виконавчої служби про можливість повторного подання стягувачем вищевказаного виконавчого листа до виконання, адже останній вправі вимагати, а державний виконавець зобовязаний діяти у спосіб та в межах його повноважень, передбачених законом.

Щодо вимог скаржника про зобовязання субєкта оскарження відновити виконавче провадження, то суд діє в межах своїх повноважень із розгляду таких скарг та відповідно до приписів ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Зі скасуванням вищевказаної постанови, відповідно до приписів ст. 51 вказаного Закону (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови), виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду. Враховуючи, що відновлення виконавчого провадження з оскаржуваних підстав визначено Законом, та з урахуванням повноважень суду, визначених ст. 387 ЦПК України, суд не вбачає підстав для зобовязання щодо вчинення таких дій.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління ПАТ «Держощадбанк» на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дворичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо повернення виконавчого лита № 2-985/09 стягувачу.

Скасувати постанову державного виконавця Дворичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08 листопада 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 51062219.

У задоволенні клопотання щодо зобовязання Дворичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у відновленні вказаного виконавчого провадження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання її копії.

Суддя Л.М. Семенова