Справа № 372/1107/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання права власності, скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на квартиру та скасування арешту, посилаючись на те, що вона набула право власності на вказану квартиру відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2015 року по справі № 372/1363/15-ц яким її позов до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору таким, що є договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.02.2016 року по справі № 372/5097/15-ц яким задоволено її позов до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Київській області, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на вищевказану квартиру. При цьому ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.11.2014 року по справі № 372/5381/14-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення кошті було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2, в яке увійшла і належна їй за вищевказаним рішенням суду квартира № 3. В подальшому при реєстрації права власності на вказану квартиру відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2017 року, державним реєстратором їй було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до встановлених наявних зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, тому вона просить визнати за нею право власності на вказану квартиру та зняти арешт.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позовних вимог не заперечила.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився,3 про причини неявки суду не повідомив, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи повторну неявку відповідача, заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2015 року по цивільні справі № 372/1363/15-ц попередній договір купівлі-продажу квартири від 15.12.2011 року, який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Є.В. 15.12.2011 року, реєстровий номер 5255, визнано таким, що є договором купівлі-продажу квартири будівельний номер АДРЕСА_1.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12.02.2016 року по цивільній справі № 372/5097/15-ц було скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано державного реєстратора внести запис про скасування державної реєстрації права власності на ОСОБА_2 на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний № 31, номер запису про право власності 6547943.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.11.2014 року по цивільній справі № 372/5381/14-ц ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення кошті було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2, в яке увійшла і належна їй за вищевказаним рішенням суду квартира № 3.

У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на квартиру на ім'я позивача не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права, тому справа щодо невизнаних прав позивача підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності позивача на спірне нерухоме майно виникло на законних правових підставах, що підтверджено копіями рішень та іншими належними і допустимими доказами, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав. При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право власності на квартиру, зокрема з поданих суду документів вбачається що квартира була придбана позивачем, що підтверджується копію рішення Обухівського районного суду від 10.06.2015 року.

За таких обставин визнання позову відповідачами не порушує права інших осіб та узгоджується із вимогами чинного законодавства, тому позов слід задовольнити.

При цьому формулювання позовних вимог щодо зняття арешту суд вважає неконкретизованим, достатніх правових і фактичних підстав для покладення на державного виконавця, який не є відповідачем у справі, певних обов'язків в судовому порядку немає, тому для належного захисту порушених прав позивача відповідні вимоги слід задовольнити частково у такий спосіб, який зможе забезпечити відновлення порушених прав заявника - шляхом скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 212-214, ЦПК України, ст.ст. 10, 11, 15, 16, 319, 321, 328, 331, 391 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Скасувати арешт накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області ВП № 48430766 від 21 серпня 2015 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Кравченко