Справа №442/2733/16-ц
Провадження №2/442/169/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

про секретарі - Петрів В.М.

за участю представника позивача Остап»юк Т.

за участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_1, являється діючим депутатом Стебницької міської ради від ВО «Свобода». Він являється депутатом Львівської обласної ради, обраним від політичної партії ГР «Народний контроль» по 18-му округу до Львівської обласної ради, а це є місто ОСОБА_3 повністю та ряд вулиць Дрогобича. 19 лютого 2016р. на пленарному засіданні 4-ї сесії Стебницької міської ради 7 скликання міський голова ОСОБА_3 Старосольський надав ОСОБА_1 час на виступ. Під час свого публічного виступу, який тривав близько 16 хвилин загалом, відповідач висловлювала різну інформацію, в тому числі і про нього. Що стосується його, на відеоматеріалах, як доказ зафіксовано, відповідач висловлювалася з 10 хвилин 09 секунд по 12 хвилин 46 секунд,

Оскільки він є депутатом від політичної партії ГР «Народний контроль», членом якої являється ОСОБА_4, йому була відома інформація про це, він читав ці звернення, він ознайомлений з їхнім змістом. Однак, до їхнього створення він не має відношення, він їх не писав і це не його ідея., перевірки повинні були вибуватися в окрузі який він представляє. В даному відео, відповідач говорить про ОСОБА_5, це є керівник ДКП «Стебниктеплокомуненерго» - ОСОБА_6 та відповідач згадує про ОСОБА_7, це є секретар Стебницької ради ОСОБА_7, який на представленому відео також попадає в об'єктив камери протягом виступу відповідача. "Пан ОСОБА_8» це є Перший заступник міського голови ОСОБА_3 ОСОБА_8. ТзОВ «Біоальтернатива» надає послуги з теплопостачання Стебницькій міській лікарні в місті ОСОБА_3. Водночас ДКП «Стебниктеплокомуненерго» надає послуги з теплопостачання всім решту споживачам в місті ОСОБА_3.

В сесійній залі під час виступу відповідача присутній депутат Львівської обласної ради ОСОБА_9, до якого відповідач звертається

Юридичних склад правопорушення (пункт 15 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Виступ відповідача був зроблений в присутності міського голови ОСОБА_3, депутатів Стебницької міської ради, інших осіб, які були присутні на пленарному засідання 19 лютого 2016 року, а також було зафіксовано відео- фільмуванням журналістами Стебницької філії ПП «Телерадіоорганізація «Лев» з наступною багаторазовою телетрансляцією цього виступу відповідача по місцевому телебаченню Стебницької філії ПП «Телерадіоорганізація «Лев». На 15 секунді представленого відеоматеріалу видно скільки людей є присутні у залі і скільком людям повідомлена ця інформація. Тому очевидним є те, що відповідач поширив інформацію, тобто довів її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб. Зазначив, що якщо узагальнити виступ відповідача то можна зробити висновок, що він розповідає про ситуацію, яка виникла навколо перевірки контролюючими органами ДКП «Стебниктеплокомуненерго» внаслідок звернення народного депутата ОСОБА_4 до якого він, ОСОБА_10, не має відношення, а також розповідає про те, який діалог буцімто відбувся у неї зі ним. Це підтверджується словами «обласний» на 11 хвилин 04 секунди відео, «пан ОСОБА_2» на 11 хвилин 07 секунд, «пане ОСОБА_2» на 12 хвилин 15 секунд, «ото так працює обласний депутат» на 12 хвилин 27 секунд, «я бачу, що пан ОСОБА_10 прийшов з погрозою для того, щоб добити комунальне підприємство, но не допомогти...» на 12 хвилин 38 секунд і водночас « і одним словом добити його до ручки, закрити, для того щоб працював приватник» на 10 хвилин 30 секунд. Усі ці окремо відзначені слова відповідача та виступ загалом, який зафіксований на відеоматеріалі з 10 хвилин 09 секунд по 12 хвилин 46 секунд загалом свідчать, що поширена інформація стосується його, позивача (частина б) пункту 15 Постанови Пленуму ВСУ)

Інформація, яку озвучила відповідач ОСОБА_1, що зафіксована з 11 хвилин 57 секунд до 12 хвилин 09 секунд, а саме: «Він до мене: Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати» не відповідає дійсності. Він таких слів не говорив, жодним чином не погрожував відповідачу: ніколи не ставав на захист ТОВ Біоальтернатива» та не лобіював їх інтереси: не спілкувався з відповідачем на такому підвищеному тоні, так як це демонстративно озвучує ніби то його слова відповідач. Тому він заявляє суду, що поширена відповідачем інформація про те, що він говорив: «Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати» є недостовірною, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі. Крім того, у публічному виступі, як він вже і зазначав, під час демонстрації його з відповідачем розмови, а саме його слів до відповідача, відповідач зумисне підвищував голос, кричав, кривлявся та передавав авдиторії ніби то він нагло вигукує до неї, хамськи, неврівноважено, зухвало розмовляю з нею. На відео це все добре простежується під час демонстрації відповідачем по наступних репліках:

- Так в курсі, а що таке?», «А то я писав», «Що? Та ви попробуйте написати. Та я покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати». Цього також не було в розмові, він говорив з нею чітко, по суті питання, звичайним спокійним тоном, без крику та інших емоцій. Тобто, твердження «Так в курсі, а що таке?», «А по я писав», слід вважати недостовірними, оскільки вони викладені неправдиво, тобто відомості (спосіб висловлення ним ) про них не відповідають дійсності перекручені). Аналогічну ніби то його агресію та безтактність відповідач демонструє у вигаданій репліці «Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати», крім того що містить інформацію про подію, якої не було, також підтверджує намагання відповідача дискредитувати його навіть через перекручення способу його спілкування з ним. Водночас вона на противагу йому протиставляє себе суспільству такою справедливою, дбаючою за комунальне підприємство, лагідною та ввічливою, скромною та грамотною.

Згідно ч.5 п.15 Постанови Пленуму ВСУ недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною вважається інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь і поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. У своєму публічному виступі відповідач з 10 хвилин 09 секунд по 12 хвилин 46 секунд висловлює значний обсяг інформації. Відповідач на відео з 11 хвилин та 57 секунд до 12 хвилин 09 секунд, словами: «Він до мене: Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати» у тому контексті, на фоні всього відео свідчить про те, що він нібито погрожував відповідачу використати владу та/чи інші ресурси на те, щоб заподіяти відповідачу певні труднощі, якщо вона звернеться до відповідних інстанцій про перевірку діяльності ТзОВ «Біоальтернатива». Використовуючи обман відповідач намагається переконати стебничан в корисливих, меркантильних, нахабних мотивах його діяльності. Тобто, використовує депутатський мандат для захисту інтересів ТзОВ «Біоальтернатива» від можливих ускладнень з контролюючими станами, а не в інтересах територіальної громади ОСОБА_3. Згідно підпункту б) п. 1. ч.І ст.3, ч.1 ст.39 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих ради представляючи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах. Згідно підпункту б) п.1. ч.І ст.3, ч.І ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих ради під час виконання свої службових повноважень зобовязані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами,керівниками, колегами і підлеглими.

Вважає, що у їхній державі, така негативна інформація щодо нього має наслідком зміни морального ставлення суспільства до нього: з позитивного або нейтрального - на негативне. Це завдає шкоди його діловій репутації, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що він зневажає закон, порушує передвиборчу програму. Крім цієї неправдивої репліки, яку він не говорив, в своєму публічному виступі є аудиторії та телеглядачам ніби то на його слова відповідач кричить, демонстративно кривляється, демонструючи ніби то його зневажливе ставлення до зухвалість. Також відповідач передає інформацію про його грубість, невихованість. Негативні наслідки, спричинені йому вищезазначеними діями відповідача, і сплановані ним, збільшуються через наступні фактори:

25 жовтня 2015 року під час голосування на виборах до місцевих рад виборці підтримали його кандидатуру в депутати Львівської обласної ради. Це є результатом його авторитету, авторитету його сімї та його родини в місті ОСОБА_3, яким відповідач своїми публічними виступами наносить шкоду.

На момент публічного виступу відповідача він працював і зараз працює директором ТзОВ «Блюм Україна». Ця компанія є власністю австрійської компанії Julius Blum GmbH та представляє австрійську продукцію на Україні. Поширення інформації про нього не сприяє йому ні у стосунках з партнерами в ні у світі загалом. Нормативно-правове обґрунтування: Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим ст.32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Відповідно до Конституції України та ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої і кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Згідно зі ст.1 ЗУ «Про інформацію» інформацією є - документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Згідно ст.27 ЗУ «Про інформацію» Порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009р. року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширення інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності і неповні або перекручені).

За ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, и спричинило це порушення .

Таким чином, інформація, яку поширив відповідач, не відповідає дійсності та є недостовірною. При цьому, поширена інформація є доведеною до відома багатьох осіб. Порушення його прав поширенням недостовірної інформації полягає в тому, що такі неправдиві відомості ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію з точки зору додержання ним законів України та загальноприйнятих норм моралі в очах невизначеного кола осіб, які переглядали відеоматеріал по телебаченню, а також були присутніми під час публічного виступу. Поширена інформація формує думку в суспільстві, що він порушує антикорупційне законодавство, займається аморальною поведінкою та зрадив інтереси громади міста ОСОБА_3. Якщо поширену інформацію, яку ОСОБА_1 озвучила у публічному виступі, присутні на пленарному засіданні, а також телеглядачі вважатимуть достовірною, то такими діями буде остаточно та фактично безповоротно заплямовано його честь, гідність та ділова репутація в їх очах. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_11»юк Т. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_2, пояснив аналогічне викладеному в позовній заяві, додатково пояснив та уточнив той факт, що слова відповідача «Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати» є фактичними твердженням і не являються оціночними судженнями. Відповідачем не надано жодних доказів щодо правдивості висловленої нею інформації на пленарному засіданні Стебницької міської ради 19.02.2017р., крім того, не долучено належно оформлених документів, які повинні містити відповідні реквізити. Крім того, слід врахувати той факт, що ч.6 п.16 Постанови пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, тощо, зокрема порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті) та слід врахувати ту обставину, що використовуючи обман, відповідач ОСОБА_1 намагається переконати стебничан в корисливих, меркантильних, нахабних мотивах діяльності позивача ОСОБА_2, тобто останній використовує депутатський мандат для захисту інтересів ТзОВ «Біоальтернатива» від можливих ускладнень з контролюючими органами, а не в інтересах територіальної громади ОСОБА_3, що є ганебним та протиправним. Зауважив, що згідно підпункту б) п.1. ч.І ст.3, ч.І ст.39 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих ради представляючи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах. Згідно підпункту б) п. 1. ч.І ст.3, ч.І ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих ради під час виконання своїх службових повноважень зобов'язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими. Вважає, що негативна інформація щодо позивача має наслідком зміну морального ставлення суспільства до нього: з позитивного або нейтрального - на негативне, що завдає шкоди його діловій репутації, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи в тому, що позивач ОСОБА_2 чинить аморально, зневажає закон та порушує передвиборчу програму. Вважає, що розповсюджена відповідачем інформація стосується особи позивача, носить стверджувальний характер, не може розцінюватись як оціночне судження та є недостовірною, просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що вона являється депутатом Стебницької міської ради, зазначила те, що заявлені вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, додатково пояснила, що оскільки, вона, являючись депутат Стебницької міської ради, заходила у кабінет заступника міського голови ОСОБА_3 ОСОБА_8 для вирішення деяких організаційних питань щодо проведення майбутньої сесії Стебницької міської ради, в цей час в кабінеті заступника міського голови ОСОБА_8 перебував позивач ОСОБА_2 Побачивши обласного депутата ОСОБА_2, вона вирішила запитати його за ситуацію щодо звернення народного депутата України ОСОБА_4 щодо проведення перевірки їхнього місцевого комунального підприємства ДКП «Стебниктеплокомуненерго», на що отримала відповідь, що він в курсі даного звернення та запитав її: - а що таке? Відповідно у них завязалася розмова. Вона, в межах своєї компетенції хотіла розяснити по суті деяких питань та підняла питання діяльності у місті ОСОБА_3 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоальтернатива». У відповідь на її запитання вона отримала від позивача тільки агресивну реакцію зі словами: - Та Ви попробуйте написати я Вам покажу!» Зазначила, що вся розмова відбувалась в присутності заступника міського голови ОСОБА_12 який був присутній і при її публічному виступі на сесії Стебницької міської ради 19 лютого року, на якому нею було піднято питання неєтичної поведінки та погроз збоку позивача. Наголосила на той факт, що всі звинувачення щодо неї викладені однобічно тільки з точки зору позивача та не підкріплені жодними доказами по справі, оскільки жодних фактичних даних позивач у своїй позовній заяві не надає, а тільки висловлює своє бачення ситуації. Просить у задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що він працює першим заступником виконавчого комітету Стебницької міської ради. Зазначив той факт, що позивач ОСОБА_2 прийшов до нього в кабінет по виробничих питаннях, вони спілкувалися. Згодом, до кабінету зайшла ОСОБА_1, яка являється депутатом Стебницької міської ради та почала піднімати питання стосовно перевірок комунального підприємства ДКП «Стебниктеплокомуненерго». Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбулася розмова на повишених тонах, погроз не було, були робочі моменти, які вони узгоджували між собою, жодної агресивної реакції та неетичної поведінки на слова ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 не було.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.10 Європейської Конвенції з прав людини, свобода вираження поглядів становить одну з основних підвалин демократичного суспільства, й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно ч.3 статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого майнового права від протиправних посягань інших осіб.

Частина 1 ст.277 ЦК України визначає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Крім того, судом взято до уваги і той факт, що при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи необхідно точно і неухильно

Застосувати положення Конституції України ( 254к/96-ВР ), Цивільного кодексу України ( 435-15 ), законів України від 16.11.1992р. за №2782-XII ( 2782-12 ) "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні від 02.10.1992р. за №2657- XII ( 2657-12), «Про інформацію» від 21.12.1993р. №3759-XII (3759-12), "Про телебачення ( у редакції Закону від 12 січня 2006р. №3317- XII (3317-15) від 23.09.1997р. №540-ВР (540/97-ВР), «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту, зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Відповідно до п.3, ч.1 п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві; спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація.

Стаття 297 Цивільного кодексу України зазначає, що кожен має право на повагу його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

В п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згадується правовий термін «оціночні судження», а тому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, судом повинно бути визначати характер такої інформації та має бути з'ясовано, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач усвідомлює, що представляючи інтереси територіальної громади міста ОСОБА_3 в Львівській обласній раді він апелює до довіри місцевої громадськості, яка його обрала своїм депутатом, а відтак, ставши публічною собою на місцевому рівні, він повинен усвідомлювати, що виставив себе на публічне політичне обговорювання, ретельний громадський контроль, у зв'язку з чим може зазнати гострої та сильної критики, в тому числі відповідача з приводу виконання ним своїх функцій. Проте це стосується виключно оціночних суджень, критики, висловлювання позиції відповідача, а не наклепу, а також не брутальної та принизливої форми критики. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду, (ч.5 пункту 19 Постанови Пленуму ВСУ).

У публічному виступі відповідача наявні як оціночні судження так і фактичні твердження. Він усвідомлює, що наступні репліки є оціночними судженнями відповідача і не підлягають доведенню чи спростуванню: «... І одним словом - добити його до ручки, закрити, для того щоб працював приватник...». Нічого, ви розумієте, я кажу, якщо би я була на вашому місці, чи на пана ОСОБА_4, він має повне право надати провід, тому що він може надати аудити. Він має право надати аудити на комунальне підприємство комунсервіс, на Стебницьку міську раду, або просто написати запит, розпишіть мені то-то і то-то...», «...Ви розумієте, що депутат хоче щось знати, то він спочатку дає запит як є порушення, а тоді він його виносить для того щоб наказати підприємство...», «...Ото так працює обласний депутат...», «...Тому що я бачу, що пан ОСОБА_10 прийшов з погрозою для того, щоб добити комунальне підприємство, но не допомогти...». Деякі з цих висловлювань є критикою, деякі переконанням, деякі суб»єктивна думка. Водночас вже згадувана неправдива репліка відповідача що я говорив до відповідача: Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати» є фактичним твердженням, передачою інформації про подію, яка начебто мала місце в минулому, а саме ніби то висловлені позивачем слова до відповідача.

Тому суд не відносить дану репліку до категорії «оціночні судження», оскільки ця репліка такою не являється, а становить собою фактичне твердження, а саме наклеп. Також перекручування відповідачем форми його спілкування з відповідачем в ніби то його репліках : «Так в курсі, а що таке?», «А то я писав» не можна вважати оціночними судженнями, оскільки під час того, як відповідач демонструвала розмову позивача то дала чітку фактичну інформацію про його поведінку під час розмови, про його стиль розмови, вихованість та культуру тощо.

Крім того, судом враховано те, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин, як поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє

особисте немайнове право, оскільки під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв"язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням недостовірної та негативної інформації позивачу ОСОБА_13 завдано моральну шкоду, яка находиться в причинному зв'язку між протиправним діянням відповідача.

Засобом захисту честі і гідності та ділової репутації фізичної або юридичної особи є спростування відомостей, які їх порочать. Порядок спростування відомостей встановлюється законом або судом.

Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація.

Аналізуючи встановлені обставини у їх сукупності суд, з»ясувавши докази, які підтверджують зазначені факти, дійшов до висновку, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 213, 215, ЦПК України, ст.ст. 269-273, 280, 297, 299 Цивільного Кодексу України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недостовірною інформацію, створену та поширену ОСОБА_1 19 лютого 2016 року під час публічного виступу на пленарному засіданні 4-її сесіїї Стебницкої міської ОСОБА_12 7 скликання про те, що ОСОБА_2 в присутності Першого заступника міського голови ОСОБА_3 ОСОБА_8 висловлювався до ОСОБА_1 грубо, неврівноважено, зверхньо, зухвало, на підвищеному тоні, кривляючись.

Визнати недостовіною інформацію, створену та поширену ОСОБА_1 19 лютого 2016 року під час публічного виступу на пленарному засідані 4-її сесіїї Стебницкої міської ОСОБА_12 7 скликання про те, що ОСОБА_2 здійснював погрози ОСОБА_1.

Зобов"язати ОСОБА_1 протягом одного місяця після вступу рішення в законну силу спростувати недостовірну інформацію, а саме на пленарному засіданні 4-ої сесії Стебницької міської ОСОБА_12 шляхом публічного виступу за трибуною під відеозапис журналістами Стебницької філії ПП " Телерадіоорганізація "Лев" та оголосити повідомлення такого змісту: " Поширена мною, ОСОБА_1, інформація про те, що ОСОБА_2 в присутності Першого заступника міського голови ОСОБА_3 ОСОБА_8 висловлювався до мене, ОСОБА_1 грубо, неврівноважено, зверхньо, зухвало, на підвищеному тоні, кривляючись, визнана судом недостовірною. Інформація поширена мною, про те, що ОСОБА_2 здійснював погрози мені у випадку мого звернення до контролюючих інстанцій з метою проведення перевірок ТзОВ «Біоальтернатива», а саме мої слова про те, що ОСОБА_2 висловився до мене з погрозою «Що? Та ви попробуйте написати. Та я вам покажу. Та я буду на вас писати. Та ви попробуйте то писати» визнана судом недостовірною, та такою, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду .

Суддя Гарасимків Л.І.