04.09.2017 Справа № 363/2951/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Вишгородської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

позивачі звернулися до суду з даним позовом, посилаючись на факт прийняття спадщини на спадкове майно - земельну ділянку загальною площею 0,1003 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8. В зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не встиг оформити документи на земельну ділянку, порушують питання про визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивачі та їх представники подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить вирішити справу на підставі поданих документів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у встановленому законом порядку позивачі на підставі ст. 1261 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 та 02 вересня 2014 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалася з житлового будинку АДРЕСА_1.

Разом з тим, через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться під вказаним будинком.

Спірна земельна ділянка, на якій розташований спадковий будинок належала батьку ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на підставі рішення 13 сесії XXIV скликання Новопетрівської сільської ради Вишгородського району №113 від 08 липня 2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 1003 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що успадкована земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка на яку позивачі простять визнати право власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є одним й тим спадковим об'єктом нерухомого майна, у складі спадкового майна, що відкрилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, його дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_8 звернулись до нотаріуса з відповідними заявами та в свою чергу ОСОБА_10 відмовилась від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_8

Таким чином, спадкоємці померлого ОСОБА_9 у встановлений законом спосіб прийняли спадщину після його смерті, тобто до них перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

ОСОБА_8 після смерті батька прийняв спадщину, є єдиним його спадкоємцем, але не встиг оформити своїх прав на успадковане майно, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 помер, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину.

ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_8, після якого останній прийняв спадщину за законом.

ОСОБА_9 є свекром ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,1003 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями, які прийняли в установленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_8 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, є дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його повнолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, від імені яких заяву про прийняття спадщини подано їх матір'ю ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 вересня 2014 року спадкоємцями житлового будинку АДРЕСА_1, є ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (по ? частині кожному).

Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки померлий ОСОБА_8 не встиг оформити своє право на успадковане після смерті батька майно, зазначене перешкоджає позивачам здійсненню права спадкування на нього і отриманню свідоцтва про право на спадщину.

Позивачі у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Вказані обставини підтверджується матеріалами спадкової справи №522/2010 від ІНФОРМАЦІЯ_5 після померлого ОСОБА_8

18 липня та 21 липня 2017 року постановою державного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (на згадану земельну ділянку, яка знаходиться під успадкованим будинком вказаним вище) в зв'язку з відсутністю необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, яке залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 1269 ЦК України, заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, спадкодавець набув право власності на спадкове майно шляхом отримання його в спадщину після смерті батька.

Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом позивачі є спадкоємцями першої черги та набули право власності на вказане спадкове майно, яке належало ОСОБА_8, який помер і не встиг його оформити, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину.

Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, за кожним із позивачів слід визнати право власності на земельні ділянки по ? частині кожному, а тому заявлене позивачами право підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 права власності по ? кожному на спадкове майно - земельну ділянку загальною площею 0,1003 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя