Справа № 206/4198/17
Провадження № 2/206/1095/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Говтви Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ

09.08.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 20.05.2006 уклав шлюб із відповідачем, однак, з вересня 2016 року між сторонами припинені шлюбні відносини. Від шлюбу мають дитину: сина ОСОБА_3, 2006 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає, оскільки як у нього та і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові. Спору про поділ майна у сторін не має, досягнуто згоди про утримання дитини. На підставі викладеного позивач просив шлюб укладений з відповідачем розірвати.

Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити (а.с.13).

Відповідач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Також, повідомила, що дітей віком до одного року сторони не мають, вона не є вагітною (а.с.15).

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20.05.2006 сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.05.2006, серія НОМЕР_1, актовий запис № 126, видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 2).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, актовий запис 564 (а.с. 3).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 24.12.1997 ОСОБА_1 має статус громадянина, який евакуйований із зони відчуження у 1986 році, 2 категорії (а.с.4).

Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть, між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20.05.2006 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 126 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: К.С. Маштак