Єдиний унікальний номер 233/1514/17 Номер провадження 22-ц/775/1395/2017
Головуючий у 1-ій інстанції Мартиненко В.С.
Доповідач Соломаха Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Азевича В.Б., Мальованого Ю.М.

при секретарях Молдованові Д.В., Марченко Я.О.

за участю:

представника відповідача Шамардіна В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що 04.07.2011 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором порушує, що станом на 28.02.2017 року заборгованість за кредитним договором складає 29 995,31 грн., з яких: 1 956,20 грн. - заборгованість за кредитом; 22 857,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 277,49 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина, 1 404,54 грн. - процентна складова, просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість (а.с. 2-3).

Під час розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги, про що подав письмову заяву, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.07.2011 року станом на 30.06.2017 р. в розмірі 38 601,81 грн., з яких 1 956,20 грн. - заборгованість за кредитом, 31 653,75 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 677,49 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина, 1 404,54 грн. - процентна складова (а.с. 84-88).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.07.2011 року станом на 30 червня 2017 року в розмірі 1 545,53 грн. (а.с. 98-103).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити, скасувавши його в частині незадоволених вимог про стягнення процентів за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 22 857,08 грн.; в іншій частині рішення залишити без змін(а.с. 105-111).

В судове засідання апеляційного суду представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності юридичної особи від 30.12.2016 року № 8480-К-О (а.с. 174), надіслав заяву про розгляд справи 04 вересня 2017 року у відсутність представника банку (а.с. 184).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився. У судове засідання з'явився його представник - адвокат Шамардін В.М., який діє на підставі договору про представництво від 28.07.2017 року (а.с. 138).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, оскільки відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Шамардін В.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає.

До такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про надання банківських послуг № б/н, який складається з анкети - заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до умов цього договору ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно довідки про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна. 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка складає - 2,5% на місяць, нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів (що включають плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) - 7 % від заборгованості, однак не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що йде за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з пені (1) базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту та пені (2) 1% від заборгованості, однак, не менше 30 грн. на місяць, нараховується один раз на місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн., а також штраф при порушені строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав - надав відповідачу кредит. Проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушує, має заборгованість за тілом кредиту в сумі 1 545,53 грн., заборгованості за процентами не має.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією, про стягнення пені та штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що ці позовні вимоги є необґрунтованими. У довідці про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна. 55 днів пільгового періоду» відсутні визначення, склад та розмір комісії. В своїх розрахунках позивач не відокремлює суми заборгованості за пенею та комісією, ототожнюючи їх з неустойкою (пенею). Місто Костянтинівка Донецької області, де зареєстрований та постійно проживає відповідач, відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р та від 02.12.2015 р. № 1275-р входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і відповідно до ст. 2 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669 - УП «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

В апеляційній скарзі позивач оскаржує рішення суду лише в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, штрафів та комісії, а також в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 545,53 грн. позивачем не оскаржується, а тому апеляційний суд не має права робити висновків щодо цієї неоскарженої частини.

Висновок суду першої інстанції про про відсутність станом на 30.06.2017 року у відповідача заборгованості за процентами, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. 1054 ЦК України.

Згідно із частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3

Так, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04.07.2011 року відповідач ОСОБА_3 своїм підписом погодився з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 6).

Згідно розділу 2.1.1 «Кредитні карти» Умов та Правил надання банківських послуг, які затверджені наказом голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2010-256 від 06.03.2010 року (далі Умови), для надання послуг Банк видає Клієнту Карту, вид якої визначений в Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання Карти зазначена в Заяві (п. 2.1.1.2.1) (а.с. 8-31).

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20170818/212 від 18.08.2017 року відповідач за договором № б/н від 04.07.2011 року отримав дві картки:

НОМЕР_1 (дата відкриття 04.07.2011) з терміном дії до 02/15;

НОМЕР_2 (дата відкриття 11.10.2012) з терміном дії 02/16 (а.с. 173).

04.07.2011 року відповідач підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 55 днів пільгового періоду», згідно якої були передбачені наступні умови кредитування: тип кредитної лінії - поновлювана, пільговий період (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних) - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості), валюта картрахунку - UAH, базова процентна ставка на місяць (нараховується на залишок не простроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік) - 2,5%, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) - 7,0% від заборгованості, але не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с. 7, а.с. 155).

Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов після отримання Банком від Клієнта необхідних документів та Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банка, і Клієнт дає право Банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт (а.с. 8-31).

Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с. 8 - 31).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_3 відповідачу 04.07.2011 року був встановлений кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн.; в цей же день 04.07.2011 року кредитний ліміт збільшено до 500,00 грн.; 04.05.2012 року кредитний ліміт збільшено до 2 000,00 грн. (а.с. 79).

З виписки по основній карті НОМЕР_1 за період з 29.05.2000 по 29.06.2017 року, яка містить операції по обом карткам відповідача, встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами з 07.07.2011 року по 04.04.2014 року (знімав гроші в банкоматі, розраховувався за покупки, поповнював мобільний, сплачував послуги телеком) (а.с. 69-76).

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 8-31).

Згідно п. 2.1.1.12.4 Умов строки та порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафта, який виник за такими картами, наведений в Пам'ятці клієнта (Довідці про умови кредитування), яка є невід'ємною частиною Договору та встановлюються цим пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частку заборгованості за кредитом (а.с. 8-31).

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 55 днів пільгового періоду» від 04.07.2011 року відповідач мав щомісяця до 25 числа місяця наступного за звітним сплачувати 7,0% від заборгованості, включаючи плату за використання кредитними коштами у звітному періоді, але не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 7, а.с. 155).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно виписки по основній карті НОМЕР_1 за період з 29.05.2000 по 29.06.2017 року, яка містить операції по обом карткам відповідача (а.с. 69-76), та розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 4-5, а.с. 89-92), на час звернення позивача 20.03.2017 року до суду відповідач останній раз погашав кредит 02.07.2014 року. 25.07.2014 року була здійснена службова операція щодо повернення штрафу. Тобто, з липня 2014 року відповідач свої зобов'язання щодо щомісячного погашення кредиту не виконує.

Відповідно до ст. 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов в разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку Клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплаті винагороди Банку (а.с. 8 - 31).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 04.07.2011 року, починаючи з 04.07.2011 року, станом на 30.06.2017 року складає: заборгованість за кредитом - 1 956,20 грн., заборгованість за процентами - 31 653,75 грн., з яких на поточну заборгованість - 105,60 грн., на прострочену - 31 548,15 грн.; пеня та комісія - 2 677,49 грн.; штрафи - 2 314,37 грн. (а.с. 89-92).

Враховуючи, що з липня 2014 року відповідач щомісячних платежів не вносив, в тому числі не сплачував проценти за користування кредитом, Банк обґрунтовано відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку.

Згідно розрахунку заборгованості, який здійснений позивачем, станом на 30.06.2017 року заборгованість відповідача за кредитом складає 1 956,20 грн., в тому числі поточна заборгованість за кредитом 1 840,67 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 115,53 грн. Зазначена сума заборгованості за кредитом є незмінною з 05 квітня 2014 року та відповідачем не оспорюється (а.с. 89-92).

Перевіряючи розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів, апеляційним судом встановлено, що проценти за користування кредитом відповідачу нараховувалися: в період з липня 2011 року по серпень 2014 року включно, виходячи з процентної ставки 30,00% річних (щомісячна 2,5%), з вересня 2014 року по березень 2015 року - 34,80% річних (щомісячна 2,9%), з квітня 2015 року - 43,20% річних (щомісячна - 3,6%) (а.с. 89-92).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов Банк має право здійснювати зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш, як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, вважається, що Клієнт прийняв нові умови (а.с. 8 - 31).

Згідно п. 1.1.3.1.9 Умов обов'язком банку є не менше одного разу на місяць способом вказаним в Заяві, надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про виконані за попередній місяць операції по Картрахункам. При підключені Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключені Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень (а.с. 8 - 31).

Згідно виписки по основній карті НОМЕР_1 за період з 29.05.2000 по 29.06.2017 року, яка містить операції по обом карткам відповідача, проценти за користування кредитом складають:

- 2,5 % в місяць за кредитними операціями до 01.09.2014 року;

- 2,9% - за операціями з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року;

- 3,6% - за операціями з 01.04.2015 року (а.с. 69-76).

Тобто, з виписки вбачається, що позивач відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов поінформував відповідача про підвищення процентної ставки з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року.

Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року з 01.09.2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01.09.2014 року - 2,9%; трати клієнтів до 01.09.2014 року - 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01.09.2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам (а.с. 156-158).

Поняття термінів «трата», «операція» в пункті 1.1.1 «Терміни та поняття» Умов відсутнє.

Академічний тлумачний словник (1970-1980) слово «трата» визначає як дію за значенням тратити; витрата (грошей), видаток, а слово «тратити» як витрачати, розтрачувати (гроші) (Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. - К.: Наукова думка, 1970-1980).

Згідно виписки по основній карті НОМЕР_1 за період з 29.05.2000 по 29.06.2017 року, яка містить операції по обом карткам відповідача, відповідач кредитними картками, починаючи з 05.04.2014 року не користується, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснював (а.с. 69-76).

Згідно розрахунку заборгованості позивача і станом на 31.08.2014 року, і станом на 01.09.2014 року, і станом на 01.04.2015 року заборгованість відповідача за кредитом складала: поточна заборгованість - 1 840,67 грн., прострочена заборгованість - 115,53 грн. Станом на 30.06.2017 року зазначена заборгованість не змінилася.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підвищені проценти (з 01.09.2014 року - 2,9% на місяць (34,80% на рік), з 01.04.2015 року - 3,6% на місяць (43,20% на рік)) до суми заборгованості за кредитом 1 956,20 грн., яка утворилась раніше та в наступному не збільшувалась, не застосовуються, при розрахунку заборгованості за процентами слід використовувати первинно встановлену в договорі базову процентну ставку 2,5% на місяць, що складає 30,00% річних.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом не враховано, що про підвищення процентної ставки банк поінформував позичальника з дотриманням порядку та строку, встановленого п. 1.1.3.2.3. Умов, шляхом смс - повідомлення на телефон відповідача, зазначений в анкеті-заяві, що зазначений спосіб інформування позичальника про зміну умов договору щодо зміни процентної ставки узгоджений сторонами при укладенні договору, не спростовують висновків суду. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підвищена процентна ставка з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року до відповідача не застосовується з інших підстав, а саме у зв'язку з тим, що підвищена процентна ставка застосовується лише щодо трат, які позичальник здійснює після підвищення процентної ставки, відповідач трат після 01.09.2014 року по карті не здійснював. Отже, по всім тратам, які здійснені до 01.09.2014 року, проценти мають нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості, про що прямо зазначено в наказі ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року. Апеляційний суд з цим висновком суду першої інстанції погоджується. В апеляційній скарзі позивача доводи щодо цих висновків суду відсутні.

Такий висновок суду узгоджується з письмовими поясненнями представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5, які надано до апеляційного суду 18.08.2017 року за вих. № 20170818/2111, зокрема в них зазначено, що «у разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою» (а.с. 154).

Далі представник в письмових поясненнях від 18.08.2017 року за вих. № 20170818/2111 зазначає, що «дана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість». Проте пояснення представника в цій частині не узгоджуються з доданою до цих пояснень копією наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року «Про важливі зміни в процедурі оформлення та тарифах по кредитним картам в ПриватБанку (Україна, Грузія) та А-Банку» (а.с. 156-158).

Посилаючись на відсутність підстав для застосування до відповідача підвищеної з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року процентної ставки, суд не посилався на те, що підвищення процентної ставки позивачем здійснено з порушенням умов договору, що відповідач не був поінформований про підвищення процентної ставки, а тому доводи позивача про те, що він виконав умови договору та смс - повідомленням, а також у виписці по рахунку проінформував відповідача про зміну процентів по кредиту, не впливають на висновки суду.

Відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов строки та порядок погашення за Кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем, а також Овердрафта, який виник по таким Картам, наведений в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частку заборгованості за Кредитом (а.с. 8 - 31).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов за користування Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а.с. 8 - 31).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3, п. 2.1.1.12.7.3 Умов проценти за користування Кредитом (кредитним лімітом) та/або Овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4. та п. 2.1.1.12.5., при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) та/або Овердрафт стають Простроченим кредитом (а.с. 8-31).

Згідно п. 1.1.1 Умов Кредит - це розмір грошових коштів, наданих Банком Клієнту на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та повернення (а.с. 8 - 31).

Тобто, відповідно до пунктів 2.1.1.12.6.3, 2.1.1.12.7.3 Умов проценти за користування Кредитом нараховуються за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, що відповідає нормі частини 1 ст. 1048 ЦК України щодо одержання від позичальника процентів саме від суми позики.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що до квітня 2014 року нарахування процентів здійснювалося за формулою: N*M/365*Y = Z, де N - поточне або прострочене тіло кредиту, М - процентна ставка; 360/365 - кількість днів у році; Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z - сума нарахованих процентів.

З квітня 2014 року Банком були внесені зміни до Умов та Тарифів щодо розрахунку процентів, які затверджені наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, згідно якого у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості.

Нарахування процентів на поточну заборгованість здійснюється за формулою: N*M/365*(2 або 1)*Y = Z, де N - заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці); М - процентна ставка; 360/365 - кількість днів у році; 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1 - застосовується у разі належного виконання зобов'язань; 2 - підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості); Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z - сума нарахованих процентів.

Нарахування процентів на прострочену заборгованість здійснюється за формулою: N*M/365*2*Y = Z, де N - заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені відсотки та санкції на перше число попереднього місяця; М - процентна ставка; 360/365 - кількість днів у році; 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z - сума нарахованих процентів (а.с. 105-111).

Перевіряючи ці доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного:

По-перше, наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року передбачено, що з 05.04.2014 року для ПриватБанка (Україна) при виникненні прострочених зобов'язань нараховуються подвійні проценти на всю суму заборгованості (а.с. 165-166). Формула, яка наведена в апеляційній скарзі, зокрема, що проценти нараховуються в тому числі на нараховані проценти та нараховані штрафні санкції, а в разі наявності простроченої заборгованості з застосуванням коефіцієнту 2, в наказі не зазначена.

Посилаючись на внесення змін до Умов та Тарифів в частині порядку нарахування процентів, позивач не зазначив номер пункту Умов, яким передбачено нарахування процентів у порядку встановленому наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, тобто в подвійному розмірі, а також за формулою нарахування процентів з квітня 2014 року, яка наведена позивачем в апеляційній скарзі.

В Умовах, які додані позивачем в березні 2017 року до позовної заяви, ні подвійний розмір процентів, ні формула нарахування процентів з квітня 2014 року, яка наведена позивачем в апеляційній скарзі, не передбачені.

По-друге, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Банком не надано суду доказів виконання ним вимог п. 1.1.3.2.3 Умов щодо інформування відповідача про зміну з квітня 2014 року формули нарахування процентів.

В виписці по основній карті НОМЕР_1 за період з 29.05.2000 по 29.06.2017 року, яка містить операції по обом карткам відповідача (а.с. 69-76), відповідач не повідомлявся про нарахування процентів у подвійному розмірі. В виписці відсутні і відомості щодо нарахування процентів з квітня 2014 року, в тому числі на нараховані проценти та санкції, тобто пеню та штрафи.

Будь-яких інших доказів щодо інформування позичальника про таку зміну до Умов та Тарифів в частині розрахунку з квітня 2014 року процентів позивачем суду не надано.

Позивач не надав суду доказів про те, що відповідач брав на себе зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом з квітня 2014 року в подвійному розмірі при виникненні прострочених зобов'язань та за формулою, згідно якої нарахування процентів з квітня 2014 року здійснюється в тому числі на нараховані проценти та санкції (пеню та штрафи) попереднього місяця, навіть при належному виконанні позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 13.03.2017 року у справі № 6-2879цс16.

Тобто, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, що відповідач відповідно до пунктів 1.1.3.2.3, 1.1.3.1.9 Умов був повідомлений про запровадження з квітня 2014 року іншого порядку (формули) нарахування процентів за користування кредитними коштами, є обгрунтованим.

По-третє, відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до частини 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Тобто, нарахування процентів, в тому числі на вже нараховані проценти та нараховані санкції, суперечить нормам ст. 536, ст. 1048 та ст. 550 ЦК України, про що обгрунтовано зазначив суд першої інстанції.

Враховуючи зазначене, проценти за весь час користування кредитом відповідачу мають нараховуватися в розмірі 30,00 % річних за формулою: N*M/360*Y = Z, де N - поточне або прострочене тіло кредиту, М - процентна ставка; 360 - кількість днів у році відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов; Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування; Z - сума нарахованих процентів, що відповідає пунктам 2.1.1.12.6.3, п. 2.1.1.12.7.3 Умов та Правил користування кредитом та яку позивач застосовував до квітня 2014 року.

Станом на 30.06.2017 року заборгованість за кредитом складає - 1 956,20 грн. Зазначена заборгованість є незмінною з 05.04.2014 року і відповідачем визнається.

Саме з 05.04.2014 року позивачем змінена формула нарахування процентів.

Заборгованість відповідача за процентами станом на 05.04.2014 року згідно розрахунку позивача складає 79,59 грн., яку відповідач визнає.

Виходячи з того, що станом на 05.04.2014 року заборгованість за кредитом складала 1 956,20 грн., кількість днів за період з 05.04.2014 року по 30.06.2017 року складає 1 183 дні, проценти за користування кредитом за період з 05.04.2014 року по 30.06.2017 року складають 1 928,49 грн. (1 956,20 х 30,00% : 360 днів х 1 183 дні).

Тобто, за період з 04.07.2011 року по 30.06.2017 року заборгованість відповідача за процентами складає 2 008,08 грн. (79,59 + 1 928,49).

Ухвалою від 07.08.2017 року за клопотанням представника відповідача апеляційний суд витребував у позивача детальний розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 31 травня 2014 року по 30 червня 2017 року (з зазначенням суми, на яку нараховуються проценти; процентної ставки; кількості днів, за які нараховуються проценти та арифметичних дій, за допомогою яких визначена сума нарахованих по кожній строчці процентів). Проте такий апеляційному суду не надано. Листом від 18.08.2017 року вих. № 20170818/2111 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що надати детальний розрахунок заборгованості не має технічної можливості.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що позивач не обгрунтував свій розрахунок заборгованості, та дійшов правильного висновку, що розрахунок заборгованості за процентами, який доданий позивачем до позовної заяви, не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, а саме, довідці про умови кредитування та пунктам 2.1.1.12.6, 2.1.1.12.6.3, 2.1.1.12.6.4, 2.1.1.12.7.3 Умов.

Різниця в розмірі заборгованості за процентами між розрахунками, які здійснені апеляційним судом та судом першої інстанції, на суму 81,25 грн. пов'язана з тим, що апеляційний суд розраховував проценти відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено і довідкою про умови кредитування від 04.07.2011 року (а.с. 8 - 31, а.с. 155), а суд першої інстанції розраховував проценти з місячної базової процентної ставки 2,5%, виходячи з кількості місяців, за які нараховуються проценти. Крім того, апеляційний суд перерахував проценти за старою формулою, починаючи з 05.04.2014 року, тобто з часу з якого позивачем була запроваджена нова формула нарахування процентів, а суд першої інстанції, виходячи з розрахунку відповідача, - за період з 01.06.2014 року. Проте це не призвело до ухвалення судом першої інстанції неправильного рішення.

З матеріалів справи встановлено, що в рахунок погашення заборгованості за кредитом відповідач 20.05.2017 року сплатив 2 500,00 грн. (1 500,00 грн. та 1 000,00 грн.), що підтверджується відповідними квитанціями від 20.05.2017 року, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 47).

З розрахунку заборгованості встановлено, що вказані платежі були зараховані позивачем в рахунок погашення пені та штрафів, які були нараховані в період, до якого застосовується заборона такого нарахування відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та мали б бути списані банком.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач незаконно зарахував сплачені відповідачем 20.05.2017 року 2 500 грн. в рахунок погашення заборгованості по пені та штрафам, що зазначена сума має бути віднесена на погашення заборгованості за процентами та тілом кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.3.9 Умов Клієнт, який допустив порушення виконання більш, ніж одного кредитного зобов'язання перед Банком, доручає приймати та розподіляти грошові кошти для погашення простроченої заборгованості в черговості, визначеній самостійно Банком (а.с. 8-31).

Враховуючи, що станом на 30.06.2017 року заборгованість за тілом кредиту складала 1 956,20 грн., доведена заборгованість за процентами за період з 04.07.2011 року по 30.06.2017 року за підрахунками апеляційного суду 2 008,08 грн., відповідачем 20.05.2017 року погашена заборгованість в сумі 2 500 грн., що перевищує заборгованість за процентами, заборгованість за кредитним договором станом на 30.06.2017 року складає 1 464,28 грн. (2008,08 + 1 956,20 - 2500,00), яку суд першої інстанції визначив, як заборгованість за тілом кредиту, що жодною із сторін не оспорюється.

Судом першої інстанції з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитом станом на 30.06.2017 року в розмірі 1545,53 грн., яка сторонами не оспорюється та не є предметом апеляційного перегляду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача заборгованості за процентами станом на 30.06.2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов кредитного договору, що суд першої інстанції у порушення вимог закону при відсутності вимог про тлумачення правочину (ст. 213 ЦК) самостійно визначив умови кредитного договору та здійснив розрахунок процентів за власною формулою й стягнув суму відповідно до такого розрахунку, чим вийшов за межі своїх повноважень, є необгрунтованими.

Суд першої інстанції ухвалив рішення в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування або зміни рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: В.Б. Азевич

Ю.М. Мальований