Номер справи 220/411/17
Номер провадження № 2/220/228/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

за участю секретаря - Черняєвої С.П.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017 року позивач в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву мотивувала тим, що 17.05.2015 року померла її бабуся ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для сільськогосподарського використання, яка розташована на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області. Спадкоємцями земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 та позивач за правом представлення після смерті батька ОСОБА_5, померлого 27 вересня 1984 року.

13.03.2017 року представник позивача, ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй було відмовлено про що була складена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки у встановлений законом шестимісячний термін позивач не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач дійсно пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку з тим, що не у неї не було документів необхідних для подачі заяви, зокрема свідоцтва про смерть бабусі, а документи, про підтвердження родинного звязку залишилися на непідконтрольній території у м. Донецьк. У звязку з тим, що з початком бойових дій вона переїхала до м. Одеси, у неї не було можливості їх забрати. Розуміючи, що документи необхідні для нотаріуса вона не зможе надати, 19.07.2016 року вона звернулась за консультацією до приватного нотаріуса в м. Одеса де в неї прийняли заяву без предявлення відповідних документів.

Позивач має право на отримання частку у спадщині після померлої бабусі ОСОБА_4 за правом представлення після смерті батька ОСОБА_5, але через те, що строк для прийняття спадщини нею пропущено на її думку з поважних причин, це стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі вважаючи позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованим та підтвердженими фактами.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що жодних перешкод у прийнятті спадщини у позивача не було, оскільки станом на час смерті бабусі вона вже тривалий час проживача у м. Одеса, була присутня на похованні спадкодавця, і неодноразово повідомлялась про необхідність вирішення питання щодо прийняття спадщини як відповідачем так і нотаріусом, однак своїм правом у встановлений строк не скористалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, судом встановлено:

17.05.2015 року, у віці 79 років, померла ОСОБА_7, про що 18 травня 2015 року складено актовий запис про смерть № 214. Місце смерті с. Нескучне Великоновосілківського району Донецької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,43 га., розташованої на території Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області (копія державного акта про право власності на земельну ділянку серії І-ДН № 158832 наявна у матеріалах справи).

Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 є відповідач ОСОБА_2 та за правом представлення після померлого ОСОБА_5, позивач ОСОБА_3, яка є рідною племінницею ОСОБА_2, про що свідчать копії: заяви нотаріусу про прийняття спадщини ОСОБА_2, свідоцтва про реєстрацію смерті ОСОБА_5, свідоцтва про народження ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_3, свідоцтво про реєстрацію шлюбу позивача.

19 липня 2016 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу посвідчив підпис ОСОБА_3 на заяві про прийняття спадщини.

Поряд з цим, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 березня 2016 року у справі №220/296/16-ц, позовні вимоги ОСОБА_2 (відповідача у даній справі) задоволено та визначено додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, залишеної після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17 травня 2015 року.

У зв'язку зі зверненням ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, нотаріус Великоновосілківської державної нотаріальної контори направив ОСОБА_3 лист, у якому позивачу запропоновано у місячний строк з дати його отримання звернутись до нотаріуса або інших компетентних органів для оформлення відповідної заяви та попереджено, що у разі неподання такої заяви, свідоцтво про право на спадщину буде видано спадкоємцям, які фактично прийняли спадщину, тобто ОСОБА_2

Як вбачається з поштового повідомлення про вручення, лист нотаріуса вручено ОСОБА_3 під розписку у січні 2017 року.

13 березня 2017 року представник позивача, ОСОБА_6 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3, однак, постановою Великоновосілківського державного нотаріуса ОСОБА_8, їй було відмовлено у звязку з не поданням ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача із позовом про захист її прав в судовому порядку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 зазначили, що ОСОБА_3 була присутня на похованні бабусі ОСОБА_4, від-так знала про відкриття спадщини.

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, в постанові пленуму № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Верховний Суд України рекомендує досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечено позивачем, а ні у визначений законом шестимісячний строк з дати відкриття спадщини, а ні у місячний строк з дати повідомлення про прийняття спадщини відповідачем, ОСОБА_3 із відповідною заявою до нотаріуса чи іншого уповноваженого органу не зверталась.

За твердженням позивача, із початком бойових дій, вона у спішному порядку вимушена була виїхати зі свого постійного місця проживання у м. Донецьку, де залишилось ряд документів, необхідних для прийняття спадщини, що перешкоджало такому зверненню.

Однак доказів на підтвердження зазначеного, а також того, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, чи то вчинення дій спрямованих на відновлення, отримання або виготовлення таких документів, їх дублікатів, позивачем не представлено.

Суд також приймає до уваги можливість бути присутньою на похованні спадкодавця, та проживання позивача станом на дату відкриття спадщини у м. Одеса, отже її обізнаність про необхідність звернутись із відповідною заявою у визначений строк та відсутність для цього перешкод.

Оскільки, притання надання відповідачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є предметом розгляду у даній справі, посилання позивача на цю обставину, як таку, що поставить її у нерівні умови з відповідачем, суд оцінює критично.

Інших причин, пов'язаних із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій спрямованих на прийняття спадщини позивачем не зазначено.

За таких обставин, строк для прийняття спадщини пропущений із зазначених ОСОБА_3 причин, які не можуть бути визнані судом поважними, тому підстав для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини не має.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 15 вересня 2017 року.

суддя Г.М.Яненко