Справа № 473/2893/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в якому вказував, що 14 червня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики.

Відповідно до договору позивач передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500 000 грн., а останній зобовязався повертати борг щомісячно рівними частинами, а саме по 41 667 грн. до 15 числа кожного місяця протягом дванадцяти місяців. Остаточний термін повернення боргу в повному обсязі 15 червня 2015 року.

Посилаючись на те, що відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення отриманих коштів, а тому ОСОБА_1 просив стягнути з останнього борг за договором позики в розмірі 500 000 грн., інфляційні втрати за час прострочення в розмірі 121 402 грн., а також 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення в розмірі 33 205 грн., а всього 654 607 грн.

Крім цього позивач подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, а саме на магазин з підвалом, розташований по вул. Київській, 9-б в м. Вознесенську, 49/100 часток нежитлової будівлі (магазину), розташованого по вул. Київській, 9 в м. Вознесенську, 151/400 часток домоволодіння, розташованого по вул. Челюскінців, 1 в м. Вознесенську, а також на інше належне останньому майно, що знаходиться за місцем його мешкання та зайняття підприємницькою діяльністю.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, позивач на підтвердження своїх вимог надав відповідні докази.

Враховуючи обставини справи, характер спірних правовідносин, особу відповідача, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_2 дійсно є власником 49/100 часток нежитлової будівлі (магазину), розташованого по вул. Київській, 9 в м. Вознесенську, 151/400 часток домоволодіння, розташованого по вул. Челюскінців, 1 в м. Вознесенську. Відносно вказаного майна прав іпотеки, арештів або заборон відчуження не зареєстровано. Вартість цього майна співвідноситься з розміром вимог.

В зв'язку з наведеним суд відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України прийшов до висновку, що необхідним і достатнім способом забезпечення позову є накладення заборони на відчуження вказаного майна.

Що стосується інших вимог позивача, то суд виходить з наступного.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_2 також є власником магазину з підвалом, розташованого по вул. Київській, 9-б в м. Вознесенську. Однак вказане майно знаходиться в іпотеці іншої особи (ПАТ «Дельта Банк») в якості забезпечення виконання умов кредитного договору та на нього накладено заборону відчуження, загальна вартість вказаного майна (6 174 044 грн.) значно перевищує розмір позовних вимог, а тому підстави для накладення арешту на це майно відсутні.

Також суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на інше належне відповідачу майно, що знаходиться за місцем його мешкання та зайняття підприємницькою діяльністю, оскільки в клопотанні відсутня конкретизація щодо виду майна на яке слід накласти арешт, його вартості. Водночас підлягає врахуванню та обставина, що об'єкти нерухомого майна за місцем мешкання відповідача та зайняття підприємницькою діяльністю не є одноосібною власністю ОСОБА_2, а знаходяться в спільній частковій власності, а тому задоволення заяви позивача може порушити права та завдати шкоди іншим особам, а також порушити право відповідача на зайняття підприємницькою діяльністю (заблокувати господарську діяльність).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Заборонити відчуження:

-151/400 часток домоволодіння по вул. Челюскінців, 1 в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27 травня 2000 року, реєстр. №674, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3;

-49/100 часток нежитлової будівлі (магазин) по вул. Київській, 9 в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2001 року, реєстр. №2380, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя : О.В. Вуїв