Номер провадження: 22-ц/785/1093/17
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО» про стягнення заборгованості, -

встановила:

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із позовом до відповідачів, вказуючи, що 21.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № СМ SME-503/003/2007, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 217 200,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5 % річних, строком до 21.12.2022 року, а ОСОБА_3 зобов'язався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «НІКО» 21.12.2007 року було укладено договір поруки № СR SME-503/003/2007.

27.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором.

В порушення умов вказаного договору відповідачі прострочили виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_3 та ТОВ «НІКО» заборгованість у розмірі 2 172 926,06 гривень, що за курсом НБУ становить 271 853,63 доларів США, а також судові витрати у розмірі 3 441 гривень (т. 1 а. с. 2-6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ТОВ «Ніко» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 172 926,06 гривень, що за курсом НБУ складає 271 853,63 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 1 720,50 гривень. Стягнуто з ТОВ «НІКО» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 1 720,50 гривень (т. 1 а. с. 189-190).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2014 року залишено без змін (т. 1 а. с. 229-235).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а. с. 7-13).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № СМ SME-503/003/2007, відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 217 200,00 доларів США, а ОСОБА_3 отримав та зобов'язувався повернути у строк до 21 грудня 2022 року грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 5 % річних (т. 1 а. с. 13-22).

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № СМ SME-503/003/2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «НІКО» 21.12.2007 року був укладений договір поруки № СR SME-503/003/2007 (т. 1 а. с. 24-26).

Відповідно п. 3 договору поруки № СR SME-503/003/2007, поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань як від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного окремо. Крім того, поручителі відповідають перед позивачем всім належним їм на праві власності майном та грошовими коштами.

27.06.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором (т. 1 а. с. 33-37).

Відповідачі своїх зобов'язань за кредитним договором не виконали, в зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 25.03.2013 року складає 271 853,63 доларів США, що за курсом НБУ складає 2 172 926,06 гривень, у тому числі: залишок заборгованості за кредитом - 175 131,75 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 399 828,08 гривень, сума відсотків за користування кредитом - 17 547,44 доларів США, що за курсом НБУ складає 140 256,69 гривень, сума пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 22.03.2012 року по 22.03.2013 року - 79 174,44 доларів США, що за курсом НБУ складає 632 841,30 гривень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків за прострочення виконання основного зобов'язання боржником, регламентується по суті не обсяг відповідальності поручителя, а обсяг його зобов'язання перед кредитором за договором поруки. З моменту порушення умов основного договору боржником обсяг зобов'язання поручителя і обсяг зобов'язання боржника перед кредитором за загальним правилом є рівними.

Задовольняючи позов про стягнення суми заборгованості з відповідачів у солідарному порядку, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

23.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2014 року (т. 1 а. с. 195-199).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2014 року залишено без змін (т. 1 а. с. 229-235).

Згодом ОСОБА_3 неодноразово звертався до апеляційного суду із апеляційними скаргами на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року (т. 1 а. с. 238-242, 254-260, 274-280, 286-292, 299-305, 312-318), ухвалами апеляційного суду було відмовлено ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження (т. 1 а. с. 248-249, 270-271, 283, 295-296, 308-309, т. 2 а. с. 3-4).

Довід апеляційної скарги про те, що стягнення заборгованості з ТОВ «Ніко» прямо стосується інтересів ОСОБА_2, як засновника цього товариства, який був безпідставно не залучений судом першої інстанції до участі у справі, є неспроможним.

Так, відповідно до договору поруки № СR SME-503/003/2007 від 21.12.2007 року, поручителем по кредитному договору № СМ SME-503/003/2007 є юридична особа ТОВ «НІКО», а не його засновник ОСОБА_2, а відтак, за приписами ст. 554 ЦК України, саме товариство відповідає у солідарному порядку разом із боржником за невиконання обов'язків за кредитним договором.

ОСОБА_2 є засновником ТОВ «НІКО», його частка в статутному капіталі цього товариства складає 50 %. Майнова відповідальність товариства та його засновників визначена ст. 7 Статуту ТОВ «НІКО», якою передбачено, що товариство несе відповідальність за зобов'язаннями тільки в межах свого майна. Товариство не відповідає своїм майном за зобов'язаннями його учасників та створених товариством юридичних осіб. Учасники несуть відповідальність в межах їх вкладів у статутний фонд товариства. Учасники товариства несуть відповідальність за його зобов'язаннями тільки в межах своїх внесків.

Отже, відповідальність товариства не можна ототожнювати з відповідальністю його засновників. Протоколу зборів засновників про розподіл відповідальності ТОВ «НІКО», відповідно до розміру їх часток в статутному фонді товариства, матеріали справи не містять, а відтак колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді цієї справи не вирішувались права та обов'язки співзасновника ТОВ «НІКО» ОСОБА_2

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: А.П.Заїкін

А.А.Калараш