Справа № 461/6157/17
Провадження № 6/461/180/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі: головуючого-судді Лялюка Є.Д., при секретарі Станкевичі Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заступника начальника Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

заступник начальника Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, мотивуючи тим, що у Личаківському ВДВС ЛМУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження №52300038 з виконання виконавчого листа №463/3357/15-ц, виданого 08 грудня 2015 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 610051,99 грн. 23 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході виконання боржником сплачено на депозитний рахунок Відділу 1500,00 грн., які розподілені згідно ст.45 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 23 серпня 2017 року заборгованість за виконавчим документом становить 608842,99 грн. З метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника шляхом скерування відповідних запитів в органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на майно.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у розгляді подання, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

У зв'язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Крім цього, відповідно до п.2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року, подання державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України серед іншого повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника - юридичної особи).

В матеріалах подання суду не представлено доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом.

Відповідно до п.3 розділу ХІІІ вказаної Інструкції, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Незважаючи на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка чітко встановлює вимоги щодо оформлення подання та забезпечення його належними доказами, державним виконавцем такі виконано не повністю, що свідчить також і про передчасність звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Враховуючи те, що у відповідності до ст.4 ЦПК України, суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року, ст.ст. 4, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні подання заступника начальника Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Лялюк Є.Д.