У х в а л а

іменем україни

31 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що з листопада 2012 року по 12 грудня 2015 року проживала разом з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_6.

Указувала, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, крім того донька часто хворіє, що також унеможливлює її працевлаштування, проте відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання її та їх дитини.

З урахуванням уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на малолітню доньку у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, аліменти на дружину у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач є підприємцем і має нерегулярний дохід.

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог і внесення змін до предмету позову, в якій просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, посилаючись на те, що вона створила всі належні умови для фізичного та психологічного виховання дитини. У неї є син від першого шлюбу, з яким ОСОБА_6 грається, займається розвиваючими іграми, що сприяє її розвитку. У квартирі, що належить їй, донька займає окрему кімнату, дома завжди прибрано, діти охайно вдягнені, завжди нагодовані та мають багато іграшок.

Також позивач зазначала, що відповідач веде аморальний спосіб життя, що не може сприяти нормальному розвитку дитини, проте вона не заперечує щодо відвідування батьком доньки та не проти їх спілкування у визначений час, який не порушує режиму життя дитини.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6, в розмірі 6 000 грн, починаючи з 14 грудня 2015 року і до її повноліття, за виключенням сплачених щомісячно аліментів за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року в розмірі 2 000 грн, грошові кошти в розмірі 2 000 грн на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з 14 грудня 2015 року, за виключенням сплаченого щомісячного утримання за період з грудня 2015 року по серпень 2016 року в розмірі 500 грн. Визначено місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_4

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосуваши положення ст. ст. 180-182, 184 СК України, дійшли до правильного висновку про те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Проте відповідач не приймає належної участі в утриманні доньки, тому суд стягнув з нього аліменти на її утримання та утримання ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьохрічного віку, згідно з вимогами закону, навівши обґрунтовано розмір аліментів з урахуванням передбачених ст. 182 СК України обставин та з урахуванням доходу платника аліментів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

Ю.Г.Іваненко

О.В.Ступак