Дата документу 08.09.2017
Справа № 334/8062/16-ц
Провадження № 2/334/1114/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 6814,52грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.03.2014 року і до досягнення ними повноліття.

На підставі вказаного рішення суду позивачу було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Дніпровському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів за період з 14.03.2014 року по 31.10.2016року складає 20131,63грн., тому, відповідно до ч.1 ст.196 СК України просить суд, стягнути на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6814,52грн.

Позивачка в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлялася своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, у попередніх судових засіданнях, проти позову заперечував, пояснив, що аліменти не сплачуються у звязку з важким матеріальним становищем.

Представник третьої особи, Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлялася своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 14.03.2014 року і до досягнення ними повноліття

Відповідно до довідки-розрахунку, наданої Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, заборгованість по аліментним платежам за вищезазначеним виконавчим листом, станом на 31.10.2016 року, становить 20131,63грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верхового Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верхового Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Правова позиція у справі №6-94цс15, викладена у постанові ВСУ від 01 липня 2015 року вказує на те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

При цьому у вищезазначеній постанові ВСУ зазначено, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду України відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).

Тобто, зі змісту вказаної постанови слід зробити висновок про те, що Верховний Суд України змінив правову позицію по відношенню до своєї ж правової позиції, висвітленої у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1ст. 360-7 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку положень постанови Верхового Суду України від 1 липня 2015 року, №6-94цс15.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 6814,52 грн., що визначена судом за слідуючим розрахунком: 1000грн. сума заборгованості по аліментах за певний місяць х 1% х кількість днів прострочки у період з 14.03.2014 року по 31.10.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивачки, підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 551,20грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.196 СК України, ст.ст.8,10,14,18,88,212,213,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення спати аліментів в сумі 6814 (шість тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 52копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.