Справа № 604/761/17
Провадження № 2/604/326/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, - житловий будинок з надвірними будівлями №4 по вул. Козацькій, що знаходиться в с. Староміщина Підволочиського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 Миколаєвича, який помер 17 травня 2015 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач покликалася на те, що 17 травня 2015 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із вказаного житлового будинку. При зверненні Позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок. З огляду на вказане, у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

В судове засідання Позивач не зявилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити.

Представник Відповідача та Відповідач в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, суд приходить до переконання, що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких міркувань.

17 серпня 2011 року за реєстровим №11 секретарем Дорофіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області було посвідчено заповіт ОСОБА_3 Миколаєвича, 01 листопада 1930 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого останній на випадок своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обовязки на час смерті заповів в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 Миколаєвич помер 17 травня 2015 року в с. Староміщина Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №180990, видане 18 травня 2015 року виконкомом Староміщинської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що вбачається із свідоцтв про народження серії V-УР №0852965, виданого 24 червня 1963 року, та про укладення шлюбу І-ИД №368156, виданого 04 вересня 1982 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Із довідки №601, виданої виконкомом Староміщинської сільської ради вбачається, що на час смерті гр. ОСОБА_3, який був зареєстрований та проживав в житловому будинку №4 по вул. Козацькій в с. Староміщина, помер 17 травня 2015 р., разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_2 дружина, 26.11.1934 р.н; ОСОБА_1 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5 зять, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_6 внук, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_7 внучка, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8

Таким чином судом встановлено, що Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, яка відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадщину прийняла. ОСОБА_2 (матір позивача та дружина померлого, що стверджується свідоцтвом про одруження серія ЯФ №019023, виданим повторно 18 травня 1957 року) від спадкування та обовязкової частки у спадщині відмовилася, що стверджується заявою до Підволочиської державної нотаріальної контори від 11 вересня 2015 року, посвідченою секретарем Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, довідкою про технічний опис обєкта нерухомого майна №80 від 22 серпня 2017 року, копією рішення виконкому Староміщинської сільської ради №687 від 16 грудня 2014 року «Про порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна», власником житлового будинку за адресою вул. Козацька, 4 в с. Староміщина Підволочиського району Тернопільської області значиться ОСОБА_3 Миколаєвич, право власності не зареєстроване.

Дані факти свідчать, що ОСОБА_3 був власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вказаною адресою.

Згідно із розясненням державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори від 12 лютого 2016 року №107/01-16, вчинення нотаріальної дії видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями №4 по вул. Козацька в с. Староміщина Підволочиського району Тернопільської області після смерті ОСОБА_3, який помер 17 травня 2015 року неможливе у звязку із відсутністю втратою правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння.

З огляду на вказане Позивач, яка після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла, через відсутність правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок на імя померлого, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 8, 10, 15, 30, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1236, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №4 по вул. Козацькій, що знаходиться в с. Староміщина Підволочиського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 Миколаєвича, який помер 17 травня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Б. Сташків