Справа № 755/1252/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"20" січня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ТБС», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» про визнання права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ТБС», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» про визнання права власності на квартиру. 19 січня 2017 року вказану позову заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до п. п. 1-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подачу позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо реальної вартості об'єкту майна, за яким позивач просить визнати його право власності, на дату подання позовної заяви, при цьому ціна позову у розмірі 186 596,16 гривень не підтверджується будь-якими відомостями, доданими до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, в разі неможливості визначити вартість майна, право власності на яке просить визнати позивач, останнім має бути сплачено максимальний розмір судового збору за подання позову майнового характеру в частині визнання права власності, виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір», а також сплатити судовий збір за вимогами немайнового характеру.

Також, до матеріалів позовної заяви було додано копію договору від 21 лютого 2012 року, який є нечитабельним та таким, що не підлягає візуальному відтворенню.

Крім того, до позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ТБС», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» про визнання права власності на квартиру.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, матеріали заяви не містять відомостей про сплату судового збору відповідно до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір».

Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI передбачено справляння судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову. Оскільки статтею 134, частиною другою статті 151 ЦПК не передбачено наслідків неподання доказів сплати зазначеного збору в установленому порядку і розмірі, то застосовуються наслідки, передбачені статтями 119, 121 ЦПК, у випадку відсутності доказів сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви, та заяви про забезпечення позову, без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 80, 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ТБС», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» про визнання права власності на квартиру, залишити без руху.

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ТБС», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРЕСТ ПЛЮС» про визнання права власності на квартиру, залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: