АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1776/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Сакун Д. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріПавроз Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, апеляційну скаргу ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року у справі за позовом ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и л а :

12 червня 2017 року позивач ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування завданої шкоди, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить автомобіль Форд С-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску. На підставі наказу генерального директора № 87 від 26.08.2012 року вказаний автомобіль, як службовий, був закріплений за працівником ПАТ «ЗСК» - директором з персоналу на адміністративних питань ОСОБА_7.

31.03.2017 року ОСОБА_7 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 близько 8 год.30 хв. їхав на службовому автомобілі по вул. Поповича в с. Стебне. Проїжджаючи через дамбу, розташовану по вищевказаній вулиці, він побачив невідомого йому раніше громадянина, який ловив рибу. Рухаючись на автомобілі, повз даного громадянина, останній в цей час витягував з води знаряддя для вилову риби та вдарив знаряддям по лобовому склу автомобіля Форд С-Max, яким керувавОСОБА_12., пошкодивши його. ОСОБА_7 зупинився та повідомив невідомого йому раніше чоловіка, що той пошкодив своїм знаряддям для вилову риби лобове скло автомобіля. Невідомий чоловік почав заперечувати свою вину, кинувши свій засіб для відлову риби, втік з місця події.

Позивач зазначає, що працівник ПАТ «ЗСК» ОСОБА_7 01.04.2017 року звернувся з відповідною заявою до Звенигородського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області. Під час перевірки даної заяви, працівниками поліції було встановлено винуватця події, яким виявився гр.ОСОБА_9, житель АДРЕСА_1. За результатами розгляду заяви ОСОБА_7 1.1. 12.04.2017 року ДОП Звенигородського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області складено висновок про те, що дане діяння формально підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, однак сума збитків є малозначною. Заявнику роз'яснено, що в даному випадку між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які мають бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до рахунку № 1473 від 07.06.2017 року, виставленого офіційним дилером та постачальником автомобілів та автозапчастин компанії Форд в Черкаській області - ТОВ «Колос- Авто», з яким ПАТ «ЗСК» укладено договір на сервісне обслуговування пошкодженого автомобіля, нове вітрове скло до легкового автомобіля Форд С-Мах коштує 20 592 грн.

Позивач вважає, що саме неправомірними діями гр. ОСОБА_6 було завдано майнову шкоду позивачу, яка полягає у пошкодженні лобового скла автомобіля Форд С-Мах. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з гр. ОСОБА_6, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 20 592 ( двадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дві ) гривні майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля марки «Ford С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, що належить Публічному акціонерному товариству «Звенигородський сироробний комбінат» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.07. 2012 року.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Звенигородський сироробний комбінат» до ОСОБА_6 про відшкодування завданої майнової шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ «Звенигородського сироробного комбінату» - Є.М. Коваленко оскаржила рішення суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що ухвалене рішення є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи та у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права. Також на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відхилив покази свідків позивача,не пославшись на них в рішенні, що вплинуло на ухвалення рішення про відмову у задоволенні вимог позивача. Апелянт просить скасувати рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» задовольнити повністю, а саме: стягнути з гр. ОСОБА_6, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 20 592 гривні майнової шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля марки «Ford С-МАХ», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, що належить Публічному акціонерному товариству «Звенигородський сироробний комбінат» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.07.2012 року. Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Звенигородський сироробний комбінат» 1600 грн. судового збору, сплаченого за подання позову до суду першої інстанції, та 1760 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Сторони повідомлені про день та час розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення, отриманих сторонами.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка з'явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог позивачем, обґрунтовуючи рішення тим, що не було доведено суду належними та допустимими доказами нанесення матеріальної шкоди саме відповідачем, те що між діями відповідача та спричиненою шкодою є причинно - наслідковий взаємозв`язок.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» на праві приватної власності належить автомобіль Форд С-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.07. 2012 року.

Відповідно до наказу генерального директора № 87 від 26.08.2012 року вказаний автомобіль, як службовий, закріплений за працівником ПАТ «ЗСК» - директором з персоналу на адміністративних питань- ОСОБА_11

Згідно до п.3 ч.1 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 даної статті визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно ч.1 ст. 1166 та ч.1 ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, задана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичної оцінки показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, так як в даному випадку вони є зацікавленими особами, які знаходились в пошкодженому автомобілі в період події щодо пошкодження автомобіля, та ОСОБА_7 користується даним автомобілем як посадова особа позивача.

Також колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню доводи позивача - апелянта щодо посилання на висновок ДОП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області від 12.04.2017 року, тому даний висновок не може слугувати доказом вини відповідача, а лише констатує факт проведення перевірки заяви ОСОБА_7, з якого не вбачається, що вставлено винну особу, оскільки кримінальна справа не порушена, особа до відповідальності не притягувалась, вина не доведена відповідно до вимог закону.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо розміру спричиненої шкоди, оскільки позивачем не доведено розмір заподіяної шкоди, так як позивач посилається на рахунок № 1473 від 07.06.2017 року відповідно до якого, вказаний рахунок № 1473 від 07.06.2017 року, виставлений офіційним дилером та постачальником автомобілів та автозапчастин компанії Форд в Черкаській області - ТОВ «Колос- Авто», з яким ПАТ«Звенигородський сироробний комбінат» укладено договір на сервісне обслуговування пошкодженого автомобіля, нове вітрове скло до легкового автомобіля Форд С-Мах коштує 20 592 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказаний рахунок не може вважатися належним доказом розміру спричиненої шкоди. Він є лише документом, який надається продавцем покупцеві і вміщує перелік товарів, послуг робіт, їх кількості і пропоновану ціну, по якій вони можуть бути поставлені покупцеві у разі його згоди.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів розміру спричиненої шкоди позивачем надано не було, клопотання про призначення експертизи не заявлялося ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій.

Також колегія суддів звертає увагу позивача - апелянта, що ним не складено відповідний акт, дана подія ніким не зафіксована, працівники правоохоронних органів не викликались та не виїжджали на місце події, відповідач заперечує свою вину, відсутній належний висновок, що скло автомобіля потребує заміни, а за таких обставин висновки суду першої інстанції є вірними та обґрунтованими, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача і задоволення апеляційної скарги апелянта.

З огляду на вищевикладене, та принципу диспозитивності, який встановлений ст.11 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, і не може з власної ініціативи здійснювати пошук та збирати докази.

Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Норми ст. ст. 57, 59 ЦПК України, передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вважаючи необґрунтованою позицією позивача, а саме, що відповідачем ОСОБА_6 було завдано майнову шкоду, яка полягає в пошкодженні лобового скла автомобіля Форд С-Мах, а тому суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції , а тому є безпідставними та відхиляються колегією суддів.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване і справедливе рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Звенигородського сироробного комбінату» - відхилити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 липня 2017 року у справі за позовом ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :