№ 2/359/876/2017
23 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Шляхетко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету позову, Бориспільська центральна районна лікарня, про визнання заповіту нікчемним, -
23.12.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просив визнати нікчемним заповіт, складений 21 червня 2016 року № 1088 ОСОБА_3, посвідчений головним лікарем Бориспільської центральної районної лікарні ОСОБА_4.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на початку червня 2016 року його та відповідача мати ОСОБА_3 була госпіталізована в тяжкому стані до Бориспільської районної центральної лікарні, де 26.06.2016 року померла. За життя, 21.06.2016 р. мати склала заповіт, посвідчений головним лікарем БЦРЛ ОСОБА_4, яким заповідала: належну їй квартиру, за адресою: м.Бориспіль вул..Червоноармійська (Європейська) буд.4, кв.70- ОСОБА_1; право на земельну частку (пай) -ОСОБА_2; будинок з присадибною ділянкою, що знаходиться за адресою: с. Артемівка, вул. Будьонного, 1- ОСОБА_2; земельну ділянку - ОСОБА_2 (у випадку продажу земельної ділянки, отримані за продаж земельної ділянки кошти діляться порівну між ОСОБА_1 та ОСОБА_2), а також, все інше майно, з чого б воно не склалось та де б воно не знаходилось, та будь-які права, що будуть належати спадкодавцю на момент смерті заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Після її смерті відкрилась спадщина, для прийняття якої спершу відповідач, а потім і позивач, звернулись із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5
Позивач вважає, що заповіт складено з порушенням вимог ч.ч. 1, 4 ст.1247, ч.2 ст.1253 ЦК України, оскільки в ньому не зазначено час складання заповіту, не зареєстрований у Спадковому реєстрі, в заповіті не зазначено свідків, а також в заповіті спадкодавець заповідала земельну ділянку, якої не зазначено ні адреси ні кадастрового номеру. Тому, з цих підстав, заповіт необхідно визнати нікчемним.
Позивач в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив розглядати за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяв та заперечень щодо позову до суду від відповідача не надійшло.
Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив розглянути справу за їхньої відсутності, покладаються на розсуд суду при вирішенні спору.
Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.
Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходилась на лікуванні в терапевтичному відділенні Бориспільської ЦРЛ з 31.05.2016 р. по 26.06.2016 р. з діагнозом: злоякісне новоутворення, метастази у внутрішні органи, ракова інтоксикація ( а.с.23).
Як зазначив позивач в позовній заяві (а.с.2), ОСОБА_3 померла 26 червня 2016 року в Бориспільській центральній районній лікарні.
Факт смерті спадкодавця ОСОБА_3 та факт відкриття спадщини 26.06.2016 року також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.07.2016 року, наданого Бориспільської районною державною нотаріальною конторою (а.с.5, 42).
Встановлено, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт № 1088, посвідчений 21 червня 2016 року головним лікарем Бориспільської центральної районної лікарні ОСОБА_4П.(а.с.4).
Вказаним заповітом ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження: належну їй на праві власності частину квартири, за адресою: м. Бориспіль, вул. Червоноармійська (Європейська)АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_1; право на земельну частку (пай) заповідала ОСОБА_2; будинок з присадибною ділянкою, що знаходиться за адресою: с. Артемівка, вул. Будьонного, 1, заповідала ОСОБА_2; земельну ділянку заповідала ОСОБА_2 (у випадку продажу земельної ділянки, отримані за продаж земельної ділянки кошти діляться порівну між ОСОБА_1 та ОСОБА_2). Також все інше майно, з чого б воно не склалось та де б воно не знаходилось, та будь-які права, що будуть належати спадкодавцю на момент смерті заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, для прийняття якої позивач і відповідач звернулись із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.5).
За змістом ч.1 ст.1247 заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.
Відповідно до вимог ч.3 та 4 ст.1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.
Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до ч.1 ст.1252 ЦК України заповіт особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні, госпіталі, іншому стаціонарному закладі охорони здоров'я, а також особи, яка проживає в будинку для осіб похилого віку та інвалідів, може бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні, госпіталю, іншого стаціонарного закладу охорони здоров'я, а також начальником госпіталю, директором або головним лікарем будинку для осіб похилого віку та інвалідів.
Згідно з вимогами ч.7,8 ст.1252 ЦК України заповіти осіб, зазначених у частинах першій - шостій цієї статті, посвідчуються при свідках.
До заповітів, посвідчених посадовими, службовими особами, застосовуються положення статті 1247 цього Кодексу.
Дослідженням змісту вищевказаного заповіту від 21 червня 2016 року встановлено, що в ньому не зазначено час його складання, відсутня відмітка про державну реєстрацію у Спадковому реєстрі, а також не зазначено адреси та кадастрового номеру земельної ділянки, яку заповідав спадкодавець.
Відповідно до вимог ч.2 ст.1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою.
Згідно з вимогами ч.5 та 6 вказаної статті свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.
Такі відомості в досліджуваному заповіті відсутні, а отже посвідчення заповіту було здійснено з порушенням вищенаведених вимог ст.ст.1247,1252,1253 ЦК України.
У відповідності до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно зі ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Зокрема, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлої спадкодавиці ОСОБА_3 (а.с.43) та спадкоємцем за законом першої черги, а також спадкоємцем за оспорюваним ним заповітом та відповідно до ст.16 ЦК України обраний ним спосіб захисту порушеного права є належним і допустимим.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, та вважає, що позов слід задовольнити.
Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок( а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88,169, 209, 212, 214, 215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати нікчемним заповіт, складений 21 червня 2016 року №1088 ОСОБА_3, посвідчений головним лікарем Бориспільської центральної районної лікарні, ОСОБА_4.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).
Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів