АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6091/17 Справа № 178/212/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Деркач Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України та ОСОБА_2 на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АВТО», треті особи: Регіональний сервісний центр в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання довіреності від 06 квітня 2012 року удаваним правочином, визнання довіреності від 21 серпня 2014 року недійсною, визнання довідки-рахунку недійсною та її скасування, про визнання реєстрації автомобіля незаконною та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, який неодноразово уточнював протягом розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 06.04.2012 року він придбав у відповідача ОСОБА_4 автомобіль MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, реєстраційний номер НОМЕР_1. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля ОСОБА_4 видав позивачу довіреність від 06.04.2012 року з усіма правами щодо її користування, експлуатації та розпорядження автомобілем, що належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 073648, виданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від 22 листопада 2011 року, строком на 5 років до 06.04.2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстр за № 436.06.04.2012 року. Після видачі довіреності позивач передав ОСОБА_4 грошові в розмірі 12000 доларів США, а останній передав позивачу зазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля, ключі від нього та склали письмовий договір про продаж автомобіля (а.с.9). Також, в підтвердження укладення договору купівлі-продажу від 06.04.2012 року спірного автомобіля ОСОБА_4 видав позивачу розписку від 06.04.2012 року, згідно якої підтвердив, що отримав від позивача грошову суму в розмірі 12000 доларів США за даний автомобіль.

На підставі наведених обставин позивач вважає, що зазначену довіреність від 06.04.2012 року, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_7, реєстр за №436, ОСОБА_4 видав йому виключно з метою приховання правочинну купівлі-продажу спірного автомобіля, який сторони насправді вчинили.

Вважаючи себе власником спірного автомобіля, що знаходився в його розпорядженні, 24.10.2013 року позивач уклав з відповідачем ОСОБА_5 попередній договір купівлі-продажу спірного автомобіля, згідно якого позивач та ОСОБА_5 зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу автомобіля в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Згідно зазначеного попереднього договору від 24.10.2013 року, вартість автомобіля складає 12000 доларів США, в день підписання договору ОСОБА_5 вносить 6000 доларів США, як авансовий платіж, а залишок грошових коштів в розмірі 6000 доларів США ОСОБА_5 зобов'язаний сплатити до 15.08.2015 року та укласти основний договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля, про що ОСОБА_5 додатково видав йому розписку.

Проте, зазначені в попередньому договорі зобов'язання ОСОБА_5 не виконав та відмовився укладати з позивачем основний договір купівлі-продажу автомобіля до 15.08.2015 року та не виплатив йому залишок вартості в розмір 4000 доларів США, при цьому заволодівши свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу та автомобілем.

21.08.2014 року ОСОБА_4 видав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в реєстрі за № 1473, з повноваженнями розпорядження спірним автомобілем.

Відповідно до довідки № 14/1-10909 від 24.09.2015 року станом на зазначену дату, вказаний автомобіль зареєстровано за реєстраційним номером ВЕ0272ВА за ОСОБА_6

Згідно повідомлення від Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України за № 31/14-1531 від 20.05.2016 року, за довідкою-рахунком серії ААЕ № 240926 від 01.07.2015 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АВТО», ОСОБА_6 придбала спірний автомобіль та зазначена довідка-рахунок стала підставою для реєстрації спірного автомобіля за нею у Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІУМВС України в Миколаївській області.

Позивач вважає, що ОСОБА_4 не мав права видавати довіреність від 21.08.2014 року щодо володіння, користування та розпорядження спірним автомобілем ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна від 06.04.2012 року. Довідка-рахунок серії ААЕ № 240926 від 01.07.2015 року оформлена з суттєвими порушеннями діючих положень закону, безпідставно і незаконно видана ОСОБА_6, оскільки фактично не існує договору купівлі-продажу спірного автомобіля, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

На підставі вищенаведених обставин в останній редакції позовних вимог ОСОБА_3 просив суд визнати довіреність від 06 квітня 2012 року, видану ОСОБА_4 ОСОБА_3 щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN- WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в реєстрі за № 436 - удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу автомобіля; визнати за ОСОБА_3 право власності на зазначений автомобіль; визнати довіреність від 21 серпня 2014 року, видану ОСОБА_4 на уповноваження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо спірного автомобіля, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в реєстрі за № 1473, недійсною; визнати довідку-рахунок серії ААЕ №240926 від 01 липня 2015 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АВТО» ОСОБА_6 і про продаж та видачу їй спірного автомобіля незаконною та скасувати; скасувати державну реєстрацію від 03 липня 2015 року спірного автомобіля за ОСОБА_6; витребувати спірний автомобіль з чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_3.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року позов ОСОБА_9 задоволено.

Визнано правочин, яким є довіреність від 06 квітня 2012 року, видана ОСОБА_4 ОСОБА_3 щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN- WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 436 - удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу автомобіля марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VІN- WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року,

шасі (кузова,рами) № VIN-WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнано довіреність від 21 серпня 2014 року, видану ОСОБА_4 на уповноваження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо автомобіля марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN-WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в реєстрі за № 1473, недійсною.

Визнано довідку-рахунок серії ААЕ №240926 від 01 липня 2015 року, видану ТОВ «БЕТА-АВТО» ОСОБА_6 про продаж та видачу їй автомобіля марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN-WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 незаконною та скасовано.

Скасувано державну реєстрацію від 03 липня 2015 року автомобіля марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN-WMAL335642Q136726, тип -ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_6 у Регіональному сервісному центрі в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України, що проведена на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №240926 від 01 липня 2015 року.

Витребувано автомобіль марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN-WMАL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 з чужого незаконного володіння в сторону ОСОБА_3.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «БЕТА-АВТО» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 961 грн. 20 коп.

Не погодившись з указаним рішенням суду, треті особи Регіональний сервісний центр в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України та ОСОБА_2, кожен окремо, звернулися з апеляційними скаргами на нього, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 належав автомобіль марки MAN, модель 8.163, випуску 1999 року, шасі (кузова, рами) № VIN- WMAL335642Q136726, тип - ФУРГОН-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, (надалі спірний автомобіль).

06 квітня 2012 року ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 довіреність з усіма правами щодо користування, експлуатації та розпорядження автомобілем, що належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК073648, виданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від 22 листопада 2011 року, строком на 5 років та дійсною до 06 квітня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровану в реєстрі за № 436.(а.с.10)

06 квітня 2012 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений в письмовій формі без нотаріального посвідчення договір про продаж зазначеного автомобіля MAN, відповідно до якого ОСОБА_4, як продавець, передав ОСОБА_3, як покупцю, у власність автомобіль. Також 06 квітня 2012 року ОСОБА_4 було складено розписку, згідно якої він підтвердив, що отримав від ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 12000 доларів США за проданий вищевказаний автомобіль.(а.с.9,12)

24 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 було укладено у письмовій формі без нотаріального посвідчення попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. (а.с.14)

Також в матеріалах справи наявна копія розписки, складеної ОСОБА_5 про зобовязання сплатити 4000 доларів США до 15.08.2015 року. (а.с.15)

21.08.2014 року ОСОБА_4 було надано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 довіреність на право володіння, користування та розпорядження спірним автомобілем. (а.с.29)

Згідно повідомлення від Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України за № 31/14-1531 від 20.05.2016 року, за довідкою-рахунком серії ААЕ № 240926 від 01.07.2015 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АВТО», ОСОБА_6 придбала спірний автомобіль та зазначена довідка-рахунок стала підставою для реєстрації спірного автомобіля за нею у Центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІУМВС України в Миколаївській області. (а.с. 129).

Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України за № 31/14-162 від 20.01.2017 року, 12.03.2016 року спірний транспортний засіб перереєстрований на імя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ТЗ № 3841 від 12.03.2016 року, укладеного в ТСЦ № 4841 РСЦМВС в Миколаївській області. (а.с.223)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що довіреність від 06.04.2012 року є удаваним правочином, справжньою правовою природою якого є договір купівлі-продажу, у звязку з чим, право власності на спірний автомобіль належить йому з подальшим визнанням недійсними довіреності від 21.08.2014 року, довідки-рахунку та реєстрації за ОСОБА_6, а також зазначив про наявність правових підстав для витребування автомобіля з чужого незаконного автомобіля на його користь.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з їх доведеності, обґрунтованості та законності.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, у звязку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з наступних підстав.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-688 цс 15, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу спірного автомобіля між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 не укладався, цей автомобіль ОСОБА_3 на підставі довіреності від 06.04.2012 року не був знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ним.

Тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 є помилковим.

Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання довіреності від 06.04.2012 року удаваним правочином з метою приховання укладання договору купівлі-продажу спірного автомобіля та визнання за ним права власності на зазначений транспортний засіб, то відсутні правові підстави для задоволення похідних позовних вимог щодо визнання недійсною довіреністю від 21.08.2014 року, визнання недійсною та скасування довідки-рахунку від 01.07.2015 року, скасування державної реєстрації автомобіля за ОСОБА_6 та витребування його з чужого незаконного володіння на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

На підставі ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України та ОСОБА_2 судовий збір у сумі по 1057,20 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України та ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АВТО», треті особи: Регіональний сервісний центр в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання довіреності від 06 квітня 2012 року удаваним правочином, про визнання довіреності від 21 серпня 2014 року недійсною, визнання довідки-рахунку недійсною та скасування, про визнання реєстрації автомобіля незаконною та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України судовий збір у сумі 1057,20 грн. та на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1057,20 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М.Деркач

ОСОБА_11

ОСОБА_12