Справа № 228/747/12 Провадження № 22-ц/772/2113/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 72 Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Марчук В.С., Панасюка О.С.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою прокурора Чернівецького району Вінницької області в інтересах держави в особі Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог відділу Держкомзему у Чернівецькому районі Вінницької області, про визнання спадщини відумерлою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2012 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року прокурор Чернівецького району Вінницької області в інтересах держави в особі Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 18 липня 2005 року померла ОСОБА_3, мешканка с. Біляни Чернівецького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 1,9714 га та 1,9713 га, розташованих на території Білянської сільської ради. Після смерті останньої спадкоємців за законом та за заповітом не залишилось, тому заявник просив визнати спадщину відумерлою та передати її у власність Білянської сільської ради.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2012 року вимоги заяви задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 (особа, яка не брала участі у розгляді цієї справи в суді першої інстанції, але ухваленим рішенням було вирішено питання про його права), посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, який у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Положеннями ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

При розгляді цієї справи судом першої інстанції було встановлено, що згідно з довідкою № 287 від 20 червня 2012 року, виданою сільським головою Білянської сільської ради ОСОБА_4, 18 липня 2005 року померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 32 (а.с. 3).

За життя ОСОБА_3 згідно державних актів (а.с. 5,6) на праві власності належали земельні ділянки розмірами 1,9713 га та 1,9714 га, розташовані на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

Із наданої завідувачем Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_5 відповіді за запит прокурора Чернівецького району Вінницької області ОСОБА_6 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась (а.с. 7), що також вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с. 8,9).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, відповідно спадщину ніхто не прийняв, тому, керуючись ст. 1277 ЦК України, задовольнив позовні вимоги.

Такі висновки суду є невірними, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини, які мають значення для справи та які суд вважав встановленими, зокрема щодо відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом після смерті вказаної особи, недоведені.

Колегія суддів відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦК України досліджує та бере до уваги докази, надані ОСОБА_2 до апеляційного суду, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, зокрема апелянт не брав участі у розгляді цієї справи, але ухваленим рішенням було вирішено питання про його права.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії ЯК № 101672 ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 (а.с. 100).

20 лютого 2002 року ОСОБА_3 складено заповіт на імя свого сина ОСОБА_2, якому остання заповіла усе належне їй майно та усе на що вона матиме право на день смерті, заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету сільської ради народних депутатів Чернівецького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 25 (а.с. 30).

Із наданої апелянтом копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 015071 ОСОБА_3 померла 17 липня 2005 року (а.с. 99), а не 18 липня 2005 року, як було встановлено судом першої інстанції.

Поховання ОСОБА_3 здійснив ОСОБА_2, про що отримав довідку секретаря виконавчого комітету Білянської сільської ради ОСОБА_7 № 702 від 18 липня 2005 року (а.с. 109).

Місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 з 24 грудня 1976 року є с. Біляни, про що зроблено відповідну відмітку в його паспорті (а.с. 31).

Згідно довідки № 553 від 05 квітня 2017 року, виданої сільським головою Білянської сільської ради ОСОБА_8, ОСОБА_2 на момент смерті своєї матері проживав спільно з нею по вул. Ломоносова, 13 у с. Біляни Чернівецького району Вінницької області (а.с, 105). Цією ж довідкою проінформовано, що окрім спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 є також інші діти ОСОБА_3 дочка ОСОБА_9 та син ОСОБА_10

05 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом (а.с. 102). 26 квітня 2017 року у задоволенні цієї заяви йому відмовлено з тих підстав, що спадкоємцем було предявлено нотаріусу документи про належність вказаних вище земельних ділянок ОСОБА_3, проте з витягу з Державного земельного кадастру нотаріус встановила, що власником цих земельних ділянок є Білянська сільська рада (а.с. 101).

Інші спадкоємці за законом ОСОБА_3 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 звернулись до нотаріальної контори із заявами про те, що спадщину після своєї матері вони не прийняли та не претендують на неї (а.с. 103, 104).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі встановлених обставин вбачається, що ОСОБА_2, з огляду на положення ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, та є спадкоємцем за заповітом.

Судом не встановлено та заявником не доведено, що ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, що виключає можливість звернення до суду із такою заявою в порядку ст. 1277 ЦК України та, якщо така заява вже подана задоволенню вона не підлягає, оскільки задоволення таких вимог є порушенням прав спадкоємця.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення вказаної заяви.

Враховуючи положення ст. 88, ч. 4 ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави, понесені ним судові витрати у розмірі 834 грн. 48 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 липня 2012 року скасувати.

У задоволенні заяви прокурора Чернівецького району Вінницької області в інтересах держави в особі Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, за участю третьої особи без самостійних вимог відділу Держкомзему у Чернівецькому районі Вінницької області, про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Понесені ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 834 грн. 48 коп. компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.С. Марчук

ОСОБА_12