Справа № 473/4788/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фізична особа підприємець ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 09 січня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» (правонаступником якого є позивач) та ФОП ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 010/01-04/07-01 LIC, відповідно до якого банк відкрив на користь останньої невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 2 000 000,00 грн. на строк до 09 січня 2012 року, а позичальник зобовязалася вчасно повернути кредит шляхом щомісячного повернення частини кредитних коштів, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 18,5 % річних від суми залишку заборгованості та вносити інші передбачені договором платежі.

В порядку забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 10 січня 2007 року між банком та ОСОБА_5, як майновим поручителем ФОП ОСОБА_5, було укладено іпотечний договір за яким іпотекодавець передав позивачу в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, аптеку-магазин та земельну ділянку, всього загальною вартістю за домовленістю сторін 5 589 429,00 грн.

В подальшому до кредитного та іпотечного договорів сторонами вносилися зміни.

01 квітня 2011 року Постійно діючим третейським судом при Миколаївській асоціації «Третейське управління правовими конфліктами» між банком та ФОП ОСОБА_5 було затверджено мирову угоду згідно якої сторони визнали суму заборгованості, яка складає 9 190 083,68 грн., розмір якої зміні не підлягає та яка має бути повернута починаючи з квітня 2011 року у сумі 75 000,00грн. щомісячно протягом 6 місяців, а починаючи з жовтня 2011 року щомісячно рівними частинами пропорційно сумі заборгованості протягом 114 місяців.

Враховуючи невиконання боржником мирової угоди, банк просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з ОСОБА_5 всі понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі з клопотанням про зупинення провадження по справі до розгляду касаційним судом іншої пов'язаної справи, а саме за позовом ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідача, його представник ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на відсутність підстав для здійснення вказаної процесуальної дії.

Третя особа ФОП ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася.

Заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Провадження по справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якої залежить вирішення справи (п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України).

Проте під час вирішення питання про зупинення провадження по справі суд зобов'язаний врахувати, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 і виходячи з положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Однак судом встановлено, що зупинення провадження по справі призведе до зменшення розумного строку її розгляду.

Водночас справа, яка розглядається, не містить рівня залежності від справи за позовом ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, необхідного для її обов'язкового зупинення до розгляду вказаної справи, рішення за пов'язаною справою набрало законної сили, його виконання не зупинено касаційним судом, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «Аваль» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фізична особа підприємець ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки до розгляду іншої справи в порядку цивільного судочинства - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Вуїв