Ухвала

іменем україни

7 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_4, правонаступником якої є ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про приведення приміщення у попередній стан згідно з проектом забудови, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 5 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що комунальним підприємством Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» було встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 було проведено реконструкцію квартири зі зведенням прибудови та улаштуванням санвузла у підсобному приміщенні. Посилаючись на те, що таке будівництво є самовільним, проведеним без отримання відповідного дозволу на виконання робіт, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради просила зобов'язати відповідача за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з проектом забудови, шляхом знесення прибудови та знесення улаштованого санвузла.

У процесі розгляду справи стало відомо про те, що ОСОБА_4 12 липня 2011 року померла, у зв'язку з цим до участі у справі було залучено її правонаступника ОСОБА_5

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 5 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року, позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з проектом забудови. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі та уточненнях до неї ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність й доведеність заявлених Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради позовних вимог, оскільки у ході розгляду справи було встановлено, що дозволу на здійснення вказаної прибудови відповідачем отримано не було, рішення про виділення земельної ділянки під будівництво на ній підсобного приміщення не приймалося, а тому наявні підстави для задоволення позову із зобов'язанням ОСОБА_5 за власні кошти привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан згідно з проектом забудови.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 5 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: