Справа № 274/5559/16-ц Провадження № 2/0274/355/17
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
31.01.17 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1, представником якої є ОСОБА_2,
проподіл майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя,
ОСОБА_3 позов визнав та пояснив, що не заперечує проти поділу будинку та земельної ділянки, щодо яких розглядається справа, у рівних частках між ним та ОСОБА_1.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 08.08.1981 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № 429585 від 08.08.1981 р. (а. с. 8).
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18908617 від 28.01.2015 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було внесено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на будинок № 12 по вул. Лесі Українки у с. Рея Бердичівського району Житомирської області, також на вказаний будинок видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.01.2015 р., відповідно до якого власником будинку є ОСОБА_3 (а. с. 9, 33, 34).
Частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 60, частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
З назви позовної заяви ("про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя") та змісту позовної заяви випливає, що ОСОБА_1 фактично просить поділити майно, щодо якого розглядається справа.
Згідно з частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Виходячи з наведених норм Цивільного процесуального кодексу України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 718,14 грн. (судовий збір, а. с. 2).
Керуючись статтями 1 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 61, 64, 79, 88, 174, 208, 209, 212 215 Цивільного процесуального кодексу України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Поділити вказані будинок та земельну ділянку між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_1:
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку № 12 по вул. Лесі Українки у с. Рея Бердичівського району Житомирської області;
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку будинку № 12 по вул. Лесі Українки у с. Рея Бердичівського району Житомирської області;
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 718,14 грн.
рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення;
особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Корбут