Справа № 346/44/17
Провадження № 2/346/433/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді П'ятковського В.І.,

з участю: секретаря Іванишин Х.І.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про втрату права на житло, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, звернувшись до суду із даним позовом посилаються на те, що їм на праві спільної часткової власності належить будинковолодіння, розташоване за адресою: вул. Гончара, 8 б, м. Коломия.

На даний час у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Протягом тривалого часу сімя ОСОБА_8 фактично не проживає в спірному житлі, не виконує обовязків, повязаних з утриманням житла та не бажає добровільно знятися з реєстрації, що створює незручності та обмежує їх, позивачів, право на вільне розпорядження приватною власністю, а тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 8 б, що знаходиться по вул. Гончара в м. Коломия, Івано-Франківської області.

Відповідачі в судовому засіданні заперечили проти позову та просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_8 вказав, що не погоджується з умовами мирової угоди і вважає, що між ним і позивачами і далі існують майнові претензії, які слід вирішувати перш ніж визнавати їх такими, що втратили право на проживання у будинку позивачів.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вказали, що їм потрібний певний час для вирішення можливості реєстрації у іншому місці. Також звернули увагу суду на укладення мирової угоди без їх участі.

ОСОБА_2 зазначила, що вона з неповнолітньою дитиною не може знятися з реєстрації за адресою: вул. Гончара, 8 б, м. Коломия, так як їх власний будинок, який знаходиться по вул. Гетьманській, 39 а в м. Коломиї, перебуває у заставі відповідно до іпотечного договору, що унеможливлює реєстрацію за місцем фактичного проживання.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.

Як видно із досліджених письмових доказів, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, у співвідношенні відповідно 61/100 частка та 39/100 частки, належить будинковолодіння по вул. Гончара, 8 б, м. Коломия, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23 грудня 2003 року і 22 січня 2002 року та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідно від 05 лютого 2014 року і 17 лютого 2014 року.

12 травня 2005 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу вказаного будинку посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № Д-399, згідно якого перші двоє як власники відчужили будинок на користь ОСОБА_2.

Пізніше позивачі звернулися до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання недійсним даного договору купівлі-продажу та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

13 листопада 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2, ОСОБА_8, які діяли від свого імені та в інтересах своїх неповнолітніх дітей було укладено мирову угоду, яка 14 листопада 2013 року визнана судом.

Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 14 листопада 2013 року про визнання мирової угоди вищезазначений договір як і Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0983 га серії ЯМ № 640142, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Коломийської міської ради № 1976 від 25 жовтня 2005 року, визнано недійсним.

В порядку реституції позивачам повернуто у власність вищевказане будинковолодіння та земельну ділянку, які розташовані по вулиці Гончара 8 б в м. Коломия, Івано-Франківської області, у таких пропорціях: ОСОБА_3 39/100 частин, ОСОБА_1 61/100 частини.

За дітьми відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та внуком ОСОБА_6, збереглося право проживання у вказаному будинку протягом трьох років з дня підписання мирової угоди.

Станом на 06 лютого 2017 року відповідачі залишаються зареєстрованими за зазначеною адресою, що підтверджується повідомленням відділу адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області, хоча з моменту підписання та затвердження мирової угоди пройшло більше трьох років.

Відповідачі, фактично проживають по вул. Гетьманській, у спірному будинку ніколи не проживали, в тому числі і на момент укладення мирової угоди, строк їх проживання, визначений мировою угодою, закінчився, їх особистих речей в помешканні немає, ними не виконуються обовязки по утриманню житла, не сплачуються комунальні платежі і добровільно з нього виписатися не бажають.

Реєстрація ОСОБА_7 у спірному житловому будинку порушує право позивачів, як власників житла, розпоряджатися своїм майном в повному обсязі.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою власникам у повному здійсненні права власності і констатує за даних обставин порушення їх прав, що підлягають захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком.

З матеріалів справи вбачається, що тільки ОСОБА_1 при подачі даного позову було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. ОСОБА_3 при звернені до суду судовий збір не сплачував, хоча згідно п. 6 ст. 6 Закону України Про судовий збір, у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених ст. 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з повнолітніх відповідачів у солідарному порядку необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 суму сплаченого нею судового збору, та 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного та ст.ст. 316-317, 319, 346 391, 405 ЦК України, ст. 6 Закону України Про судовий збір, керуючись ст.ст. 88,197, 213, 215, 223, 294, ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим будинком № 8 б, що знаходиться по вул. Гончара в м. Коломия, Івано-Франківської області.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки м. Коломия, вул. Гетьманська, 8, Івано-Франківської області, 551,20 грн. судового збору.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Державної судової адміністрації України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя П'ятковський В. І.