Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Герасимчук М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Бобир Л.В.

представника правонаступника

відповідача - адвоката Курганської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у майні та стягнення грошових коштів, правонаступник померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувшись у вересні 2014 року до суду, просить:

визнати за ним право власності на ? частку грошових коштів в сумі 64500 грн., що знаходяться на рахунку НОМЕР_1, відкритому в ПАТ "Дочірній Банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ" на ім'я вкладника ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, як на частку у спільному сумісному майні подружжя;

стягнути зі спадкоємця померлої ОСОБА_7 - її дочки та відповідача по справі ОСОБА_4 на свою користь 64500 грн., що становить половину вищевказаного вкладу, а також просить стягнути з відповідачки на свою користь документально підтверджені судові витрати - сплачений при пред'явленні позову судовий збір в сумі 645 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 2003 по 2011 роки перебував з матір'ю відповідачки - ОСОБА_7 у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживаючи з нею з 2006 року однією сім'єю в АДРЕСА_1. Стверджує, що підтримували з ОСОБА_7 подружні стосунки, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет і спільний побут.

За кошти, заощаджені як зі своєї пенсії так і з пенсії дружини, а також за кошти, отримані з продажу належної йому квартири в місті Нижнєвартовську Тюменської області Російської Федерації, сформували грошове заощадження в сумі 50000 доларів США, яке 01 липня 2011 року оформили як вклад на ім'я ОСОБА_7 в ПАТ "Дочірній Банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ", уклавши з банком договір ощадного рахунку №2620/56/134844, згідно якого на ім'я вкладника ОСОБА_7 було відкрито рахунок НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Стверджує, що після її смерті на рахунку НОМЕР_1 залишок їх спільних коштів становив 23500 доларів США, на половину з яких в сумі 11750 доларів США, що було еквівалентним на час пред'явлення позову (29.09.2014 р.) 64500 грн., має право як один з подружжя, який пережив іншого, оскільки іншу частину вказаних коштів успадкувала дочка дружини - відповідач ОСОБА_4, отримавши в державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі - до залученого судом відповідача ОСОБА_5 як правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача ОСОБА_4

Представник правонаступника відповідача просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, обґрунтовуючи своє заперечення тим, що ні відповідач ОСОБА_4, ні її правонаступник ОСОБА_5 не порушили майнові права та інтереси позивача ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду, з приводу чого відповідним фактичним обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам була надана правова оцінка раніше ухваленими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, що набрали законної сили, котрими встановлені обставини, які підлягають доказуванню у розглядуваній цивільній справі. Крім того, представник стверджує, що після смерті ОСОБА_7 позивач мав змогу знімати грошові кошти з її вкладного рахунку НОМЕР_1, маючи для цього довіреність на своє ім'я від імені цивільної дружини, й цим правом він неодноразово користався, знімаючи гроші в іноземній валюті різними сумами.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 74 Сімейного кодексу України, на норми якої позивач посилається як на правову підставу своїх позовних вимог, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно статті 60, частини першої статті 70 глави 8 цього кодексу, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як передбачено частиною третьою статті 61 ЦПК України (Підстави звільнення від доказування), обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з наданих представником правонаступника відповідача й досліджених в судовому засіданні копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2016 року, ухваленого в цивільній справі №569/14610/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, який є правонаступником померлої ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадкування, з наданням права на спадкування нарівні зі спадкоємцем першої черги, та внесення змін у свідоцтво про право на спадщину, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01 березня 2017 року (а.с.106 - 113), зазначеними судовими рішеннями, що набрали законної сили, встановлені ті обставини, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не проживали однією сім'єю як чоловік і дружина в незареєстрованому шлюбі, не мали ознак, притаманних сім'ї, а саме: спільне постійне проживання, наявність спільного бюджету, при цьому встановлено, й це також документально підтверджується у розглядуваній цивільній справі (а.с.4, 5, 14), що ОСОБА_7 мала депозитний та особовий рахунок в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", куди зараховувалися та видавалися її кошти, а з 01.07.2011 р. ОСОБА_1 мав від імені ОСОБА_7 довіреність на отримання цих коштів в банку, а відтак, мав можливість отримати грошові кошти в іноземній валюті та розпоряджатися ними на власний розсуд.

Так, з наданих представником правонаступника ОСОБА_5 й не спростованих позивачем в судовому засіданні копій фіскальних документів (а.с.99 - 101) вбачається, що з депозитного рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_7 в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", після смерті вкладника ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), ОСОБА_1 було знято: 12 жовтня 2011 року - 1000 доларів США, 17 жовтня 2011 року - 2500 доларів США, 02 листопада 2011 року - 4000 доларів США. При цьому, в судовому засіданні позивач не довів належними та допустимими доказами тієї обставини, що на момент смерті ОСОБА_7 на її рахунку НОМЕР_1 в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" залишок грошових коштів становив саме 23500 доларів США.

Виходячи з наведеного, суд вважає встановленою відсутність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відхиляє подані позивачем докази як неналежні, тобто такі, що не містять інформації щодо предмета доказування, оскільки майнові права та інтереси позивача ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду, відповідачем ОСОБА_4 чи її правонаступником ОСОБА_5 порушені не були.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити, за безпідставністю позовних вимог, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у майні та стягнення грошових коштів, правонаступник померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Головуючий: