Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/1003/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Гончар М.С.
Провадження № 22-ц/778/2572/17 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про стягнення подвійної суми завдатку,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення подвійної суми завдатку.

В обґрунтування позову зазначав, що 03.11.2011 року між ним та ОСОБА_3 укладений попередній договір, за умовами якого вони зобов'язались в майбутньому в період з 03.05.2012 року до 03.11.2012 року (включно) укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, ціна якого становить 160 000 грн. На виконання умов цього договору він передав ОСОБА_3 завдаток в сумі 80000 грн. Проте, основний договір купівлі-продажу нерухомого майна не було укладено з вини відповідача.

Враховуючи вищенаведене просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_5 подвійну суму завдатку у розмірі 160000 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2013 року позов задоволено

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 подвійну суму завдатку в розмірі 160000 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 03.11.2011 року між сторонами у цій справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладений попередній договір, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. в реєстрі за №3587 (копія а.с.5-6) про наступне.

Згідно з умовами п. 1 цього попереднього договору, сторони зобов'язались у майбутньому у період з 03.05.2012 року до 03.11.2012 року (включно) укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна (основний договір), за яким відповідач буде продавцем, а позивач - покупцем майна.

Предметом майбутнього договору купівлі-продажу буде нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 26.04.1988 р. за реєстровим №2-3030 (копія а.с.7).

Відповідно до п. 2 цього попереднього договору, сума договору (ціна) нерухомого майна буде становити 160.000,0 грн.

На виконання умов цього договору ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 гроші в сумі 80.000,0 грн., як попередню оплату за вищевказане нерухоме майно. Зазначена вище сума розцінюється сторонами у договорі як завдаток у рахунок наступного договору купівлі-продажу (п. 4 попереднього договору).

Також у п. 1 попереднього договору від 03.11.2011 року сторони встановили, що позивач ОСОБА_4 повинен повідомити відповідача ОСОБА_3 за один місяць про дату укладання основного договору, шляхом направлення відповідачу письмового повідомлення за місцем його реєстрації, зазначеної в цьому договорі.

За матеріалами справи позивачем двічі направлялись на адресу відповідача повідомлення про час та місце підписання основного договору купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.12-13).Крім того, у матеріалах справи (а.с.31) міститься лист приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Байрамової О.М. вих. № 67/01-16 від 27.03.2013 року на виконання ухвали про забезпечення доказів, згідно із яким остання повідомляє суду, що 03.11.2012 року о 15 год. 00 хв. за попередньою домовленістю із нею прибув ОСОБА_4 з метою посвідчення правочину про відчуження нерухомого майна, як відомо з його слів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Проте, нею того дня ні посвідчений, ні зареєстрований в Державному реєстрі правочинів договір купівлі-продажу даного нерухомого майна так й не був, у зв'язку з неприбуттям іншої сторони правочину та неподанням переліку документів, необхідного для його вчинення.

Перелічене свідчить ,що як на час ухвалення рішення районним судом ,так і на час розгляду справи апеляційною інстанцією відповідачем не здійснено заходів щодо продажу об'єкту нерухомості ,що підтверджує невиконання ним умов попереднього договору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

П. 5.2 вищезазначеного попереднього договору від 03.11.2011 року встановлено таку відповідальність: сторона, яка ухиляється від укладення основного договору на вищезгаданих умовах, повинна сплатити іншій стороні неустойку, яку сторони встановили у розмірі 80.000,0 грн., та відшкодувати завдані простроченням збитки.

Як встановлено у п. 5.3 попереднього договору, якщо у термін до 03.11.2012 року відповідач ОСОБА_3 відмовляється від укладення договору купівлі-продажу, істотні умови якого викладені у п. 2 цього договору, то він повертає суму попередньої оплати позивачу ОСОБА_8 та сплачує неустойку, визначену в п. 5.2 цього договору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 03.11.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було укладено договір позики у простій письмовій формі, згідно до якого ОСОБА_3 позичив у останнього 80 000 грн.

Апелянт не заперечує ,що вони були у нотаріуса і мали намір нотаріально посвідчити договір позики, однак так як будинок був в іпотеці, між ними було укладено попередній договір купівлі-продажу ,однак наміру продавати будинок в нього не було.

Посилання в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами у розмінні ст..ст.58,59 ЦПК не підтверджено ,попередній договір купівлі-продажу та договір позики мають різний правовий характер і за ними встановлено різний порядок та спосіб виконання ,і з 2011 року і до теперішнього часу з позовними вимогами про визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним до суду відповідач не звертався.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2013 року у цій справі - залишити без зімни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: