Справа № 161/5273/16-ц
Провадження № 2/161/90/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Гриня О.М.

при секретарі Муригіній А.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Моторно (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП та моральної шкоди, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП та моральної шкоди.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником автомобіля НОМЕР_1. 21 січня 2016 року на автодорозі «Устилуг-Луцьк-Рівне», в смт. Торчин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Opel», д.н.з. DW380XT, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 Зазначає, що внаслідок вказаної ДТП їй, як власнику автомобіля, було завдано значної матеріально та моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, оскільки ДТП відбулася з вини останнього, постановою Вінницького міського суду від 10 березня 2016 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. В обґрунтування заявленої суми матеріальної шкоди покладає висновок № 156 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля НОМЕР_2 від 26 лютого 2016 року, відповідно до якого матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ), завданий власнику вказаного автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП складає 144 992,51 грн. Вважає, що їй завдано й моральної шкоди, яка полягає у виникненні різного роду душевних страждань, котрі були викликані дискомфортом в звязку з неможливістю використовувати свою власність за її прямим призначенням, турботами по ремонту автомобіля, а також сильним стресом. Крім того, зазначає, що її автомобіль, який постраждав в ДТП, був засобом провадження підприємницької діяльності, а тому джерелом доходів її сімї. Суму завданої їй моральної шкоди оцінює не менше як 10 000 грн.

Враховуючи вище викладене, просить стягнути з ОСОБА_4 в її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 146 492,51 грн. Стягнути з ОСОБА_4 в її користь моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

В ході розгляду справи представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в звязку з частковою виплатою страховою компанією «ERGO Hestia» матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП ОСОБА_3М в сумі 51 757,52 грн. Просить стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду у розмірі 94 734,99 грн. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, заперечуючи заявлені позивачем суми, завданого їй матеріального та морального збитку, як необґрунтовано завищені. В матеріалах справи наявні письмові заперечення представника відповідача (а.с.54).

Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с.73-77).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що 21 січня 2016 року, приблизно о 14 год. 50 хв. в смт. Торчин Луцького району, по вул. Луцькій, в напрямку м. Луцьк, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. DW380XT, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортних засобів (а.с.9).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 340 грн. на користь держави (а.с.9).

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, провина водія ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 січня 2016 року - встановлена.

Власником автомобіля НОМЕР_1, є ОСОБА_3М, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.13).

В результаті ДТП належний ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. Згідно висновку № 156 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля НОМЕР_2, від 26 лютого 2016 року матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ), завданий власнику вказаного автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП складає 144 992,51 грн. (а.с.10-11).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 була застрахована «ERGO Hestia» (ОСОБА_6) за страховим полісом №682 від 05.12.2015 року, який був чинним на момент пригоди.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно підпункту в) п. 41.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого.

Згідно абзацу 2 п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що МТСБУ 26.05.2016 року здійснило позивачу регламентну виплату у розмірі 51757,52 грн. (а.с.78).

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення представника відповідача стосовно заявленої позивачем суми матеріального збитку з тих підстав, що зазначені в калькуляції пошкодження автомобіля позивача не могли утворитися внаслідок ДТП, що відбулася 21.01.2016 р., не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він поверхнево оглядав пошкоджені автомобілі відразу на місці ДТП та бачив, що автомобіль НОМЕР_1, був побитий з лівої сторони, всі виявлені ним пошкодження були описані в протоколі огляду місця події.

Експерт-автотоварознавець ОСОБА_8 детально пояснив характер утворення пошкоджень, які зазнав автомобіль НОМЕР_1, внаслідок ДТП та підтвердив достовірність свого експертного висновку від 26.02.2016 р.

Таким чином, з ОСОБА_4С, як з винної особи, підлягає стягненню матеріальна шкода завдана позивачу недоплаченої страховою компанією в розмірі 94 734,99 грн., оскільки часткове відшкодування майнової шкоди суперечить положенням ст. 1192 ЦК України про повне відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пояснення позивача щодо моральної шкоди, викладених в позовній заяві, де зазначено, що завдана їй моральна шкода полягає у виникненні різного роду душевних страждань, котрі буди викликані дискомфортом у звязку із неможливістю використовувати свою власність за її прямим призначенням, турботами по ремонту автомобіля, а також сильним психотравмуючим стресом, викликаним хвилюванням. Вказує, що пошкодження автомобіля призвело до порушення звичайного способу життя, адже він був засобом перевезення та доставки товару, а провадження такого виду діяльності є джерелом доходу її сімї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (Постанова Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, пов`язаних із пошкодженням особистого майна, суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити в сумі 3000,00 грн.

Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 54, 57-61, 88, 208, ч. 3 ст. 209, ст. 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 22, 23, 1187, 1188 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа без самостійних вимог Моторно (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 спричинену матеріальну шкоду внаслідок ДТП у сумі 94 734,99 грн. (девяносто чотири тисячі сімсот тридцять чотири гривні девяносто девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 спричинену моральну шкоду у сумі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень.)

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у сумі 1 498,55 грн. (одна тисяча чотириста девяносто всім гривень пятдесят пять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.