Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 333/3450/17 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Провадження № 22-ц /778/3568/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року про повернення позивачеві позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, повернення грошової суми та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, повернення грошової суми та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позивачеві ОСОБА_2 його позовну заяву, суддя вказував, що останній не виконав вимог ухвали про усунення недоліків його позовної заяви, яка у зв»язку з цим була залишена без руху, що є підставою для визнання позовної заяви неподаною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що суддя в ухвалі про залишення без руху його позовної заяви зазначив надумані недоліки та такі, які виправити у визначений суддею п»ятиденний строк неможливо.

Перевіривши ці доводи апеляційної скарги, колегія встановила наступне.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_2, суддя в ухвалі від 26 червня 2017р. зазначив, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_3 працює за вказаною позивачем адресою, та не надано адреси її місця мешкання; неконкретизовано, якими діями відповідачів йому спричинено шкоди; зміст позовної заяви містить суперечності, тому слід уточнити: шкода випливає з кримінального правопорушення чи у зв»язку з порушенням вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», а також сплатити судовий збір, якщо шкоду завдано позивачеві не як споживачу ( а.с. 11). Крім того, суд зазначив, що з доданих до позову документів взагалі не вбачається спір між сторонами, так як ні від керівництва поштового відділення № НОМЕР_1 УДППЗ «Укрпошта», ні від ОСОБА_3, ні від адресата, до якого був направлений лист, не надходили відомості щодо втрати цього листа ОСОБА_2

Зазначену ухвалу ОСОБА_2 отримав 03 липня 2017р. та 07.07.2017р. направив до Комунарського районного суду заяву, в якій надавав відповіді на всі доводи, викладені в ухвалі судді від 26.06.2017р. з посилання на відповідні додатки, копії яких були додані до цієї заяви ( а.с. 14-33).

Ухвалою суді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017р. позовну заяву ОСОБА_2 було визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки не були усунуті недоліки, викладені в ухвалі від 26.06.2017р.

Проте повністю погодитись з ухвалами судді як від 26.06.2017р., так від 11.07.2017р. колегія не може, вважаючи частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, заява повинна містити ім»я (найменування) позивача і відповідача, а також їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв»язку, якщо такі відомі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначив відому йому адресу місцезнаходження відповідача, та вказана вище норма процесуального права не зобов»язує позивача надавати докази тому, що за цією адресою відповідач дійсно знаходиться, зокрема, працює.

До того ж, відповідно до положень ч. 3 ст. 122 ЦПК України суд сам при вирішенні питання про відкриття провадження у справі має перевірити інформацію про зареєстроване місце проживання/перебування фізичної особи шляхом направлення запиту до відповідного органу реєстрації.

Тому вимоги суду щодо надання доказів про трудові відносини відповідача з Укрпоштою або зазначення його іншої адреси не відповідають змісту п. 2 ч. 2 ст. 119, ч. 3 ст. 122 ЦПК України.

Суддя в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказує також, що позивачем не зазначено про докази, що підтверджують кожну з вказаних ним обставин. Між тим, таке ствердження судді не відповідає позовній заяві, в якій зазначено про 97 найменувань додатків, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. Та на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви або відкриття провадження суддя не наділений повноваженнями щодо оцінювання їх достатності для обґрунтування кожної зазначеної позивачем в позові обставини. А отже, вимога суду про зазначення доказів щодо кожної обставини у цій ситуації є неправомірною, оскільки позивач в дійсності не тільки зазначає ці докази, але й додає їх в копіях до позовної заяви.

Із урахуванням вищезазначеного обґрунтування, колегія вважає також неспроможними і посилання судді на те, що позивачем не подано доказів на підтвердження притягнення відповідача ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності. Однак, виконуючи вимогу судді про усунення недоліків в цій частині, ОСОБА_2 в заяві зазначив, що дійсно ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за неправомірні дії щодо порушення його прав на належні поштові послуги не притягувалась. А він вважає порушеними свої права як споживача послуг, які надаються установами Укрпошти та її працівниками, зокрема, у цій справі шкоду спричинено ОСОБА_3, яка неналежним чином виконувала свої обов»язки, що призвело до втрати його скарги в ЄСПЧ.

В ухвалі від 26.06.2017р. суддя також вказала, що з доданих матеріалів не вбачається спору між сторонами, оскільки не мається відомостей про втрату листа ОСОБА_2

Вказана оцінка суддею доданих позивачем матеріалів є процесуальним порушенням, оскільки така оцінка доказам надається судом під час розгляду справи, а не на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі.

Зважаючи на вказане, у судді не було підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху за тими підставами, які зазначав суддя в ухвалі від 26.06.2017р., а відтак, і для подальшого її повернення позивачу у зв»язку з неусуненням таких «недоліків». Тому оскаржувана ухвала у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з переданням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312-314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року скасувати. Матеріали за позовом ОСОБА_2 повернути до суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_4