Справа №694/1063/17
У Х В А Л А

Іменем України

11.09.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Сакун Д.І.,

при секретарі Матвієнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України,

в с т а н о в и в :

старший державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, вказуючи що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 52424626, відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року і до повноліття дитини. Боржник ігнорує вимоги державного виконавця, до відділу ДВС не з`являється, заборгованість не погашає. Державним виконавцем попереджено про необхідність виконання рішення суду, проте боржник не вживає ніяких заходів щодо повного, або часткового погашення боргу. У звязку з цим державний виконавець просить обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

В судове засідання державний виконавець не з`явився, подання просить розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Зокрема п. 2 ст. 5 зазначеного Закону передбачає, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Так, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зміст і форму подання державного виконавця визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Ця Інструкція містить окремий розділ XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну», який передбачає, що подання державного виконавця при зверненні до суду у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); Ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Матеріали подання не містять в собі доказів, що державним виконавцем вживались всі заходи по виконанню постанови, що передбачено Законом України «Про виконавчу службу», а також про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, що розуміється як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

У поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2не має доказів отримання боржником постанови про відкриття провадження. Крім того не має доказів отримання боржником повідомлень про виклики до ДВС, попереджень про наявність боргу тощо, не надано підтвердження про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення обмеження у праві виїзду.

Також не зазначено у чому конкретно виявилось ухилення боржника від виконання рішення. Не зазначено, чи вживались заходи щодо встановлення його місця знаходження, у тому числі оголошення у розшук. В матеріалах подання наявний акт державного виконавця з якого вбачається, що боржник за вказаною адресою не проживає. Місце знаходження боржника встановити не вдалося, а тому йому може бути невідомо про наявність виконавчого провадження.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Як вбачається з подання державного виконавця таке обґрунтування відсутнє.

Відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань та відомостей про обізнаність боржника за наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання є підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.І. Сакун