04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення апеляційного суду Волинської області від
05 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У грудні 2015 року Військовий прокурор Луцького гарнізону в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 липня 2014 року № 163-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, зараховано до списків особового складу загону, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 січня
2015 року № 11-ОС ОСОБА_1 призначено старшиною начальником відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури «Луцьк-1».
Відповідно до своїх службових обов?язків ОСОБА_1 був зобов?язаний, зокрема, належним чином вести облік та зберігати військове майно, передане йому під звіт.
Згідно внутрішніх накладних ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 впродовж служби отримував під звіт військове речове майно, яке у подальшому при звільненні з військової служби здав.
Разом з тим, за час служби, внаслідок неналежного ставлення до своїх службових обов?язків ОСОБА_1 було втрачено частину речового майна. Нестача на загальну суму 64 852 грн 46 коп. була виявлена під час інвентаризації майна та підтверджена висновком службового розслідування.
Враховуючи, що частину зазначеної суми стягнуто з інших службових осіб, які притягнуті до обмеженої матеріальної відповідальності рішенням начальника прикордонного загону, прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 заподіяну шкоду в розмірі 61 504 грн 46 коп.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від

16 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) завдані збитки в розмірі 61 504 грн 46 коп.
Рішенням апеляційного суду Волинської області від 05 грудня

2016 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від

16 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.
У касаційній скарзі начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Скарвінко М.В. просить скасувати рішення апеляційного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року та залишити в силі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від

16 вересня 2016 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У зв?язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 внаслідок неналежного ставлення до своїх службових обов?язків заподіяв шкоду на суму 61 504 грн 46 коп., які слід стягнути з останнього на користь позивача.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 липня 2014 року № 163-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, зараховано до списків особового складу загону, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 січня

2015 року № 11-ОС ОСОБА_1 призначено старшиною начальником відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури «Луцьк-1».
У період з 06 лютого по 15 липня 2015 року старший прапорщик ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у м. Новогродівка Донецької області в зоні АТО.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 липня

2015 року № 147-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , старшину начальника відділення логістики оперативно-бойової прикордонної комендатури «Луцьк-1» звільнено у запас та виключено зі списків особового складу з 22 липня 2015 року.
Згідно п. 1 посадової інструкції старшини (ВОС 868908Р) прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури старшина прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури відповідає за дотримання установлених правил експлуатації та утримання службового фонду, наявність та готовність застосування засобів пожежогасіння та інвентарю, зберігання та облік запасів, матеріальних засобів, харчування особового складу, створення умов для підтримання порядку на території та у службових приміщеннях, морально-психологічний стан та стан дисципліни серед особового складу..
Відповідно до внутрішніх накладних ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 впродовж служби отримував під звіт військове речове майно.
Згідно роздавальних відомостей ОСОБА_1 отримане речове майно видав військовослужбовцям особового складу ОБПК «Луцьк-1».
На підставі наказу ТВО начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26 серпня 2015 року № 424-АГ за фактом виявлення розбіжностей між фактичною наявністю майна та обліковими даними оперативно-бойових прикордонних комендатур Луцького прикордонного загону призначено службове розслідування.
Згідно із висновку службового розслідування персонал ОБПК

«Луцьк-1» виконував обов?язки з охорони кордону на східних рубежах країни в період з 06 лютого 2015 року по 15 липня 2015 року. Обов?язки коменданта ОБПК «Луцьк-1» в період з 28 серпня 2014 року по 02 лютого 2015 року виконував майор ОСОБА_2 , з 02 лютого 2015 року по 27 березня 2015 року підполковник ОСОБА_3 , з 27 березня 2015 року по 15 травня 2015 року майор ОСОБА_4 , з 15 травня 2015 року підполковник ОСОБА_5 .
Обов?язки заступника коменданта з логістики в період з 27 серпня

2014 року по 29 липня 2015 року виконував майор ОСОБА_6 .
Обов?язки старшини начальника відділення логістики в період з

27 серпня 2014 року по 20 липня 2015 року виконував старший прапорщик ОСОБА_1 .
При поверненні оперативно-бойових прикордонних комендатур «Луцьк-1» та «Луцьк-2» з зони АТО було проведено інвентаризацію матеріальних цінностей, які рахувалися за даними підрозділами, після завершення якої було виявлено нестачу матеріальних цінностей номенклатури тилового та інженерно-технічного забезпечення, зокрема по ОБПК «Луцьк-1» на загальну суму 69 137 грн 96 коп. (інженерно-технічне майно на суму 805 грн 96 коп., майно відділу забезпечення на суму

68 332 грн.).
Наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 28 вересня 2015 року № 495-АГ за відсутність контролю за проведення обліку та наявністю матеріальних засобів, що призвело до заподіяння державі шкоди підлеглим особовим складом, притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення в сумі 1 694 грн 25 коп. коменданта ОБПК «Луцьк-1» підполковника ОСОБА_5 . За недбале виконання службових обов?язків, що призвело до заподіяння державі шкоди підлеглим особовим складом, притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі місячного грошового забезпечення в сумі 1 653 грн 75 коп. військовослужбовця запасу ОСОБА_6 . За неналежне виконання обов?язків за посадою щодо порядку ведення обліку, видачі матеріальних засобів, контролю за їх зберіганням та експлуатацією, що призвело до заподіяння державі шкоди, притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної шкоди військовослужбовця запасу ОСОБА_1 в сумі 61 504 грн 46 коп.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Згідно п. 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов?язані несуть матеріальну відповідальність за наявності заподіяння прямої дійсної шкоди, протиправної їх поведінки, причинного зв?язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди, вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов?язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов?язки.
Відповідно до п. 13 вказаного Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов?язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Згідно п. 19 Положення розслідуванням повинно бути встановлено в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов?язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов?язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).
Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю заявлених вимог, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до повної майнової відповідальності в судовому порядку.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) відхилити.
Рішення апеляційного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року в справі за позовом Військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко