У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина,-

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина та було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.ст. 11-1, 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши подану позовну заяву, вважаю, що у відкритті провадження у вказаній справі, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 двадцятирічного віку.

При цьому, в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що рішенням Дніпровського районного суду місті Києва від 08 жовтня 2013 року, що було залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 вересня 2013 року до 30 червня 2017 року, але не більше досягнення сином 23-х років. В серпні 2017 року їхній син ОСОБА_3 був зарахований на денну форму навчання за спеціальністю 081 Право за ступенем «Магістр» до навчального закладу Академії адвокатури України, строком з 01 вересня 2017 року до 30 червня 2019 року.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, чинним законодавством передбачена можливість стягнення аліментів з одного із батьків на утримання повнолітньої дитини до 23-річного віку у разі навчання останньої. В той же час, законодавцем не передбачена необхідність повторного звернення з позовом про стягнення аліментів у разі зміни форми навчання або навчального закладу повнолітньої дитини у разі продовження навчання до 23 років. При цьому, статтею 192 Сімейного кодексу України передбачена можливість звернення до суду з позовом з вимогами про зміну розміру аліментів шляхом їх збільшення або зменшення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'явити такий самий позов до особи, яка відмовилась від позову.

За таких обставин, враховуючи те, що судом вже вирішено спір щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, до досягненням останнім 23 років, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 210, 293, 294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: