АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9251 Головуючий у1-й інстанції - Шкірай М.І.
Унікальний № 752/2148/17 Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ТДВ "СК "Київ РЕ" про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Суд стягнув з ТДВ "СК "Київ РЕ" на користь ОСОБА_4 пеню у розмірі 5350 грн. 93 коп., 3% річних у розмірі 4398 грн. 03 коп. та інфляційні втрати у розмірі 40 940 грн. 52 коп., а всього 50 689 грн. 48 коп.

Судом вирішене питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ТДВ "СК "Київ РЕ" в особі директора Тищенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.69-73).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача, Балтяна С.С., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника позивача, ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

28 серпня 2014 року між ОСОБА_4 та ТДВ "СК "Київ Ре" було укладено Договір добровільного медичного страхування для виїжджаючих за кордон KVR №339949, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані із життям, здоров'ям, працездатністю застрахованої особи та непередбаченими медичними і додатковими витратами, відповідно до програми страхування, обраної страхувальником, застрахованою особою, під час подорожі за кордон.

Відповідно до умов полісу, термін дії полісу з 16 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року та становить суму у розмірі 30 000 Євро, франшиза 0 Євро.

Під час перебування в Чеській Республіці зі ОСОБА_4 стався страховий випадок та вона перебувала на лікуванні з 17 жовтня 2014 року по 21 жовтня 2014 року.

ОСОБА_4 звернулась до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та необхідним переліком документів 14 листопада 2014 року.

Стороною відповідача визнано, що страхове відшкодування у строк до 28 грудня 2014 року позивачу виплачено не було.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4 до ТДВ "СК "Київ Ре" про захист прав споживачів задоволено та стягнуто з ТДВ "СК "Київ Ре" на користь ОСОБА_4 невиплачене страхове відшкодування у розмірі 73 501 грн. 84 коп.

При прийнятті вищезазначеного рішення, судом встановлено, що ОСОБА_4 було виконано усі обов'язки покладені не неї Законом України "Про страхування" та Договором добровільного медичного страхування для виїжджаючих за кордон KVR №339949.

Відповідачем було остаточно виплачено страхове відшкодування позивачу 26 грудня 2016 року.

Згідно п.8.4.2. зазначеного Договору страхування, страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування на умовах та у строк передбачений полісом. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування зі своєї вини шляхом оплати страхувальнику (застрахованій особі) пені (штрафу) у розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на день прострочення.

За встановлених обставин, ураховуючи, що позивач в межах строку позовної давності - 30 січня 2017 року звернулася до суду із вимогою про стягнення з ТДВ "СК "Київ Ре" пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних за порушення грошового зобов'язання у розмірі 4 398 грн. 03 коп. відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що до даних правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання страховика по виплаті страхового відшкодування це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Статтею 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Доводів на спростування правильності розрахунку та визначеного розміру 3% річних за час прострочення виплати страхового відшкодування апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог про стягнення 3% річних за порушення грошового зобов'язання у розмірі 4 398 грн. 03 коп. дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення у цій частині немає.

Водночас, інші доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу та можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені та інфляційних втрат, а також в частині вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на таке.

Стягуючи пеню у розмірі 5 350 грн. 93 коп. за період з 29 грудня 2014 року по 25 грудня 2016 року (728 днів) суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності був перерваний у вересні 2015 року шляхом звернення позивача до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ТДВ "СК "Київ Ре" про стягнення страхового відшкодування.

Однак при цьому, районний суд не звернув увагу на те, що після переривання перебіг встановленого законом річного строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки почався заново і закінчився у вересні 2016 року.

Водночас, із позовними вимогами про стягнення неустойки позивач звернувся 30 січня 2017 року (а.с.1).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Ураховуючи наведене, у даному випадку пеню слід обраховувати починаючи з 30 січня 2016 року по 24 грудня 2016 року. Таким чином, розмір пені складатиме 2 425 грн. 56 коп. (73 501,84 х 0,01% х 330).

При цьому, апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відмова ТДВ "СК "Київ Ре" у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_4 відбулася не з вини страховика, а через наявність судового процесу, оскільки саме рішенням суду про стягнення суми страхового відшкодування встановлено, що така відмова у виплаті була безпідставною.

Водночас, доводи апеляційної скарги відповідача щодо безпідставності стягнення інфляційних втрат, оскільки сума страхового відшкодування була визначена у іноземній валюті та стягнута у національній валюті по відповідному курсу, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідач обґрунтовано вказує, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня.

Позивач, посилаючись на те, що сума страхового відшкодування була визначена судом, хоча і еквівалентно до іноземної валюти - чеської крони, однак у національній валюті, і склала 73 501 грн. 84 коп. Тому позивач, у свою чергу, вважає індексацію цієї суми обґрунтованою.

Перевіривши ці доводи, апеляційний суд встановив наступне.

Позивач провів індексацію суми 73 501,84 грн. за весь 2015 рік та весь 2016 рік.

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року (а.с.16-20; набрало законної сили у березні 2016 року) сума страхового відшкодування була визначена судом у розмірі 73 501 грн. 84 коп., що еквівалентно 84 82 015 чеських крон за курсом НБУ на час розгляду справи.

Позов про стягнення страхового відшкодування поданий до суду у вересні 2015 року, розгляд справи закінчений ухваленням рішення у листопаді 2015 року.

Станом на грудень 2014 року за курсом НБУ 100 чеських крон коштували 69,3667 грн. Станом на вересень 2015 року за курсом НБУ 100 чеських крон коштували 90,5029 грн. Станом на листопад 2015 року за курсом НБУ 100 чеських крон коштували 90,2461 грн.

Ураховуючи таку різницю в курсі, апеляційний суд приходить до висновку про те, що визначена судом у національній валюті сума страхового відшкодування підлягає індексації за період з грудня 2015 року по грудень 2016 року.

Таким чином, розмір інфляційних втрат складає 9 694 грн. 89 коп. ((73 501,84 х 113,19%) - 73 501,84).

Враховуючи викладене, рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені та інфляційних втрат, а також в частині вирішення питання розподілу судових витрат підлягає зміні шляхом зменшення розміру сум які підлягають стягненню ТДВ "СК "Київ Ре" на користь ОСОБА_4: пені - з 5350 грн. 93 коп. до 2 425 грн. 56 коп.; інфляційних втрат - з 40 940 грн. 52 коп. до 9 694 грн. 89 коп., та шляхом зменшення розміру судового збору, який підлягає стягненню ТДВ "СК "Київ Ре" у дохід держави з 1 600 грн. до 640 грн.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені та інфляційних втрат, а також в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити.

Зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" на користь ОСОБА_4, з 5350 грн. 93 коп. до 2 425 грн. 56 коп. (Дві тисячі чотириста двадцять п'ять грн. 56 коп.).

Зменшити розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" на користьОСОБА_4, з 40 940 грн. 52 коп. до 9 694 грн. 89 коп. (Дев'ять тисяч шістсот дев'яносто чотири грн. 89 коп.).

У зв'язку з чим, загальну сум стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" на користь ОСОБА_4 зменшити до 16 518 грн. 48 коп. (Шістнадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять грн. 48 коп.).

Зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" у дохід держави з 1 600 грн. до 640 грн. (Шістсот сорок грн.)

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома