УХВАЛА

іменем України

11 вересня 2017 рокуСправа №451/637/17
Провадження № 2-р/451/8/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявки О.В.

з участю секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радехові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданої представником ОСОБА_2, про розяснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся через свого представника ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області із заявою про розяснення рішення суду у справі №451/637/17.

В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі №451/637/17 (провадження №2/451/344/17) позов ОСОБА_1 до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю. Вирішено визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті 04 грудня 2004 року ОСОБА_4, право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8701 га, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Як стверджує представник позивача, 22 червня 2017 року дане рішення суду набрало законної сили.

Представник позивача зазначає, що на сьогоднішній у реалізації прав, що визнані за позивачем таким рішенням суду, як правовстановлюючим документом, у ОСОБА_1 є складнощі.

Так, після набрання згаданим судовим актом законної сили ОСОБА_1 кілька місяців потому з метою формування земельної ділянки та набуття нею статусу обєкту цивільних прав звернулася до Відділу Держгеокадастру у Радехівському районі Львівської області за витягами з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, на які було визнано за позивачем право власності відповідним рішенням суду. Згодом ОСОБА_1 разом з рішенням суду та отриманими витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку звернувся до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, даній особі було в усній формі відповідним державним реєстратором речових прав на нерухоме майно повідомлено, що у державній реєстрації прав на дану земельну ділянку їй буде відмовлено. А саме в звязку з відсутністю ознак тотожності земельних ділянок, на які визнано право власності за ОСОБА_1 на підставі рішення суду та земельних ділянок, на які видано відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно тверджень представника позивача, незрозумілість даного рішення суду на предмет тотожності земельних ділянок, на які за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування відповідним рішенням суду та земельних ділянок, на які позивачу видано відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та які зареєстровані в Державному земельному кадастрі, створюватиме істотні правові перешкоди ОСОБА_1 у майбутньому. А саме у набутті даною особою не лише правомочностей володіння та користування, але і розпорядження даним нерухомим майном, як самостійними складовими майнового права власності фізичної особи. Зокрема, це перешкоджатиме ОСОБА_1 розпорядитися такою земельною ділянкою як окремим обєктом цивільних прав, в тому числі, наприклад, шляхом передачі її в оплатне строкове користування (оренду). Або ж, знову ж таки, наприклад, відчужити її іншим шляхом крім обміну вже після того, як буде прийнятий та набере чинності закон про обіг земель сільськогосподарського призначення і законодавча заборона купівлі-продажу або іншим способом відчуження сільськогосподарських земель буде скасована. А відтак, усе це ускладнюватиме виконання (реалізацію) даного рішення суду у майбутньому.

Просить суд постановити ухвалу, в якій розяснити рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі №451/637/17 (провадження №2/451/344/17) на предмет того чи тотожна: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8701 га, що розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку за ОСОБА_1 визнано рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі №451/637/17 (провадження №2/451/344/15) земельній ділянці площею 1,5292 га із кадастровим номером :06:000:0356 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області та земельній ділянці площею 0,3409 га із кадастровим номером :08:000:0356 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Позивач до суду не зявився, хоча була належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає, що неявка сторін та їх представників, повідомлених належним чином про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглянути таку заяву по суті за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї докази на предмет відповідності вимогам належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22 червня 2017 року набрало законної сили рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі №451/637/17 (провадження №2/451/344/17), яким позов ОСОБА_1 до Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю. Окрім того, судом вирішено визнати за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування після смерті 04 грудня 2004 року ОСОБА_5, право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1, 8701 га, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області .

Судом встановлено, що право власності спадкодавця ОСОБА_5 на земельну ділянку, яка входила до складу спадщини, виникло на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 089534 від 16 березня 2000 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7250. А також на підставі рішення ІХ сесії ІІІ демократичного скликання Куликівської сільської Ради народних депутатів від 24 грудня 1999 року. Судом також встановлено, що саме даний Державний акт на право приватної власності на землю вказаний у відповідних витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що були видані позивачу, у відповідній графі під назвою «Документ, що посвідчує право».

Судом також встановлено, що 23 серпня 2017 року та 23 серпня 2017 року Відділом Держгеокадастру у Радехівському районі Львівської області позивачу було відповідно видано витяги з Державного земельного кадастру про наступні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області: площею 1,5292 га із кадастровим номером :06:000:0356 та площею 0,3409 га із кадастровим номером :08:000:0356.

Відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В силу вимог ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

гідно ч.ч.3-5,9,10 ст.79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачем було сформовано земельні ділянки, оскільки їм було присвоєно кадастрові номери. Однак, оскільки таке формування відбулося після набрання рішенням законної сили, за розясненням якого звернувся позивач, то відомості про кадастрові номери земельних ділянок в рішенні не було зазначено. Оскільки такий номер станом на 12 червня 2017 року земельним ділянкам, право власності на які визнано за позивачем, не було присвоєно.

Судом встановлено, що у Державному земельному кадастрі у відомостях про право власності в якості власника вищезазначених земельних ділянок зазначений ОСОБА_5.

Проаналізувавши зміст рішення суду, за розясненням якого звернувся позивач, а також надані витяги з державного земельного кадастру суд приходить до висновку про тотожність відповідної земельної ділянки. А саме, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8701 га, що розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку в порядку спадкування після смерті 04 грудня 2004 року ОСОБА_5 визнано за ОСОБА_3 рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі у справі № 451/637/17 (провадження № 2/451/344/17), є тотожною земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області площею 1,5292 га із кадастровим номером :06:000:0356 та площею 0,3409 га із кадастровим номером :08:000:0356.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що речове право власності на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок за позивачем, як спадкоємцем, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є зареєстрованим. А відтак, суд приходить до висновку, що належні земельні ділянки не можуть на даний час виступати обєктом цивільних прав, оскільки державна реєстрація права власності на таке нерухоме майно за позивачем не була здійснена.

У відповідності до ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою.

Згідно п.21 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Судом встановлено, що рішення суду, про розяснення якого просить позивач, не підлягає виконанню в примусовому порядку. Згадане рішення суду за своєю правовою природою є правовстановлюючим документом та однією з підстав виникнення цивільних прав і обовязків особи в розумінні ч.5 ст.11 ЦК України.

Судом також встановлено, що позивачем у своїй заяві не було порушено питань про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення.

При цьому суд враховує, що у суть рішення суду і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Суд також бере до уваги, питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення заявником не ставиться.

А відтак суд не вбачає правових підстав для відмови в задоволенні даної заяви. Натомість суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву і викласти більш повно та ясно ту частину рішення (резолютивну), розуміння якої викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення суду і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст.ст.3,57-64,212-215,221 ЦПК України, ст.ст.181,190 ЦК України, ст.ст.79,79-1 Закону України, ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Розяснити, що резолютивну частину рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі у справі №451/637/17 (провадження №2/451/344/17) слід розуміти саме таким чином, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8701 га, що розташована на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку в порядку спадкування після смерті 04 грудня 2004 року ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_1 рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 червня 2017 року у справі у справі № 451/637/17 (провадження № 2/451/344/15), є тотожною земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Оглядівської сільської ради Радехівського району Львівської області площею 1,5292 га із кадастровим номером :06:000:0356 та площею 0,3409 га із кадастровим номером :08:000:0356.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_6