Ухвала

іменем україни

06 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про захист прав споживачів, зарахування неправомірно списаних грошових коштів з рахунку,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ ««Укргазбанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованість за овердрафтом - 2 582,76 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом - 249,65 грн., а всього 2 832,41 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами до ПАТ АБ «Укргазбанк» про захист прав споживачів, та просив суд зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» зарахувати неправомірно списані грошові кошти, а саме 10 517,00 грн. на його картковий рахунок НОМЕР_1, зобов'язати ПАТ АБ «Укргазбанк» нарахувати відсотки від залишку на картковому рахунку та зарахувати їх на його картковий рахунок НОМЕР_1 та стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на його користь 2 000 грн. моральної шкоди.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_3 зменшив позовні вимоги, та просив зобов'язати ПАТ АБ «»Укргазбанк» зарахувати неправомірно сплачені грошові кошти, а саме 10 517 грн на його картковий рахунок НОМЕР_1.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01 вересня 2016 року, в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ПАТ АБ «Укргазбанк» зарахувати на картковий рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1 неправомірно списані грошові кошти в сумі 10 517 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк» та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із безпідставності заявлених позовних вимог.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення п.14.10 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», виходив з того, що ОСОБА_3 не повідомлено про введення комісії в розмірі 30 %, а тому суди дійшли висновку про порушення Банком положень Закону та договору щодо введення в односторонньому порядку додаткової комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

За правилами п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни.

Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання.

Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Законодавством України передбачено право банку на вчинення одностороннього письмового правочину. Такий правочин розміщується, зокрема, на сайті банку та набуває чинності через 30 днів з дня його розміщення. Вказаний строк дається клієнту для повідомлення про незгоду з внесеними змінами, що тягне за собою розірвання договору та закриття банківського рахунку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 грудня 2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було підписано заяву-анкету № AY2-6675-Ф/14-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадний рахунків».

За умовами укладеного договору, позивачу було відкрито рахунок та видано платіжну картку.

Позивач ОСОБА_3 здійснював безготівковий розрахунок при оплаті вартості товарів чи послуг за допомогою платіжної картки за межами України в період з 18 грудня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

20 січня 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» ввів комісію у розмірі 30 % від суми операції при безготівковій оплаті товарів чи послуг та операціями видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритою в національній валюті.

За здійснення вказаних ОСОБА_3 операцій 21-26 січня 2015 року банком було списано з карткового рахунку позивача 5 комісій у розмірі 30 % від суми операцій, що становить 8 052,27 грн.

ПАТ АБ «Укргазбанк» за вих. № 5-100/17/925/2015 направив на ім'я ОСОБА_3 та нагадав останньому про наявність простроченої заборгованості і про відсутність інформації про причини виникнення простроченої заборгованості, а також невиконання зобов'язань, передбачених умовами договору № AY2-6675-Ф/14-RІV від 18 грудня 2014 року та запропоновано негайно сплатити прострочену заборгованість, що станом на 14 квітня 2015 року за договором № AY2-6675-Ф/14-RIV від 18 грудня 2014 року становить 2 582,76 грн.

З діями ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 не погодився.

Суди встановили, що 20 січня 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» прийняв односторонній правочин згідно якого була введена комісія у розмірі 30 % від суми операції при безготівковій оплаті товарів чи послуг та операціями видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритою в національній валюті. При цьому, даний правочин був вчинений після здійснення ОСОБА_3 розрахункових операцій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_3 здійснював безготівковий розрахунок при оплаті вартості товарів чи послуг за допомогою платіжної картки за межами України в період з 18 січня 2015 року по 21 січня 2015 року. За здійснення вказаних операцій 21-26 січня 2015 року банком було списано з карткового рахунку позивача 5 комісій у розмірі 30 % від суми операцій, а саме 8 052,27 грн.

Відповідно до повідомлення ПАТ АБ «Укргазбанк» за вих. № 5- 100/17/925/2015 адресованого на ім'я ОСОБА_3 та нагадано останньому про наявність простроченої заборгованості про відсутність інформації про причини виникнення простроченої заборгованості, а також невиконання зобов'язань, передбачених умовами договору № AY2-6675-Ф/14-RIV від 18 грудня 2014 року та запропоновано негайно сплатити прострочену заборгованість, що станом на 14 квітня 2015 року за договором № AY2-6675-Ф/14-RIV від 18 грудня 2014 року становить 582,76 грн.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 32.3.2. п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» У разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що прийнявши зміни до договору з 20 січня 2015 року, банком не було дотримано вимоги п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» в частині повідомлення користувача не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, про такі зміни з метою реалізації клієнтом права на повідомлення про незгоду з такими змінами та розірвання договору. Натомість банк почав застосовувати вказані зміни вже в той же день з дня прийняття одностороннього правочину, в якому була введена комісія по зазначеним операціям.

Враховуючи, що банк порушив умови закону та договору щодо введення в односторонньому порядку додаткової комісії за операціями безготівково оплати товарів і послуг та списання коштів з картрахунку позивача на суму операцій, виконаних з допомогою платіжної картки, тому суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про захист прав споживача, а саме, зарахування неправомірно списаних грошових коштів з рахунку є обґрунтованими, а тому суди дійшли правильного висновку про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, та відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», оскільки вони спростовані ОСОБА_3

Докази та обставини, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої та апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийТ.Л. Ізмайлова
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова