Справа № 372/2396/17
провадження № 2-1374/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, Відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовною заявою до Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, Відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, в якій просила суд звільнити з-під арешту (обтяження) нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з 10 листопада 2004 року з сім'єю на підставі ордеру № 4 вселилась в вищезазначену квартиру та з того часу постійно проживає в ній. В 2017 році позивач звернувся до Краснослобідської сільської ради з заявою на оформлення права власності на квартиру, але отримала негативну відповідь, оскільки наявність арешту накладено на зазначене нерухоме майно унеможливлює проведення оформлення права власності на неї. Підставою для обтяження квартири стало рішення суду про примусове стягнення з особи, яка не є її власником, боргу з комунальних послуг. Перебування вказаного майна під незаконним арештом порушує права позивача та створює перешкоди у здійсненні проведення державної реєстрації права власності на квартиру за позивачем, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність та підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги сільська рада визнає.

Представник відповідача, Відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, в судове засідання не з'явився направив до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що проти заявлених позовних вимог відповідач не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно з Витягом з протоколу четвертої сесії Краснослобідської сільської ради двадцять четвертого скликання від 08 квітня 2003 року було вирішено передати у приватну власність ОСОБА_1 трикімнатну квартиру в двоповерховому будинку АДРЕСА_1.

03 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Листом від 01 серпня 2017 року Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області повідомила позивача, що не може посприяти в оформленні права власності на вищезазначену квартиру, в якій проживає ОСОБА_1, оскільки на квартиру накладено арешт.

Обухівський міськрайонний ВДВС Служби головного територіального управління юстиції у Київській області своїм листом від 12 травня 2017 року № 3700 повідомив позивача, що в Обухівському міськрайонному ВДВС Служби головного територіального управління юстиції у Київській області відомості про накладення арешту на все майно громадянина ОСОБА_2, включаючи квартиру АДРЕСА_1, відсутні, оскільки виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки, після чого знищуються, а для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту позивачу слід звернутись до суду.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 24 вересня 2004 року державним реєстратором, нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори було внесено запис про обтяження (арешт) за № 1329081, внаслідок якого було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, при цьому власником цього нерухомого майна зазначено ОСОБА_2, якому зазначене нерухоме майно як встановлено в ході судового розгляду ніколи не належал.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки спірний арешт, як це встановлено судом, накладено помилково, то такий арешт має бути знатий в порядку захисту власників арештованого майна, якими є позивачі, відповідно до ст. 391 ЦК України.

Згідноз ч.1 ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи те, що у ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 а не боржнику ОСОБА_2, а накладення арешту належну позивачу квартиру порушує можливості реалізації позивачем своїх прав щодо володіння, користування та розпоряджання майном та унеможливлює проведення ним державної реєстрації права власності на належне нерухоме майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212-214. 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту (обтяження) нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяБолобан В. Г.