Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/10599/16-ц

Провадження № 2-в/185/23/17

06 січня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі у справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

21.12.2016 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення) заявником ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було подано заяву про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 06.01.2017 р. було відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, копію вказаної ухвали було надіслано особам, які беруть участь у справі та запропоновано надати суду документи, видані зі справи до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, а також письмові пояснення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не зявились. Неявка учасників процесу у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на положення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зміст п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2", у яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом, суд, дослідивши зібрані матеріали, вважає, що втрачене провадження підлягає частковому відновленню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Київському районному суду м.Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Згідно ст.3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Від Київського районного суду м.Донецька до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 2/0523/2039/2012р. не надходили.

Згідно ст.402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.403 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Відповідно до ч.1 ст.404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.405 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦПК України, до заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.

Відповідно до ч.1 ст.409 ЦПК України, у справі про відновлення втраченого провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати відшкодовуються заявником.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам Київським районним судом міста Донецька, які на теперішній час знаходиться на території до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб ( їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Заявником надано копію рішення Київського районного суду м. Донецька від 21.08.2012 р. у цивільній справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зміст якого, відтак, суд може встановити у повному обсязі.

Зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами для часткового відновлення втраченого провадження, а тому суд вважає можливим частково відновити втрачене провадження в цивільній справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212, 293-296, 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме рішення Київського районного суду м. Донецька від 21.08.2012 р. у цивільній справі № 2/0523/2039/2012р.

Зміст рішення Київського районного суду м. Донецька від 21.08.2012 р. у цивільній справі № 2/0523/2039/2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини:

« Справа № 2/0523/2039/2012р.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2012 року Київський районний суд м. Донецька у складі:

головуючої судді Чальцевої Т.В..

при секретарі Нестеренко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

05.06.2012 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 20 жовтня 1995 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем.

14 травня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Київського районного суду м. Донецька було розірвано. (а. с. 2)

Від цього шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття дитиною.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2. до суду не зявився, надав суду заяву згідно якої позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутністю.

Суд, дослідивши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з відповідачем по справі ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, який зареєстровано 20 жовтня 1995 року.

14 травня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням Київського районного суду м. Донецька було розірвано. (а. с. 2)

Від цього шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 (а. с. 3 ).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2. матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість та повинен надавати допомогу на утримання дитини.

Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Так відповідно до ст. 183 ч.1 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, суд, з огляду на матеріальне становище дитини та відповідача, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 05.06.2012 р.

На підставі ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також з відповідача до доходу держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 214,60 грн.

На підставі ст. ст. 79, 180, 182,183, 191 СК України і керуючись ст. ст. 10,57, 61,88, 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2012 року і до повноліття дитини.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

З відповідача ОСОБА_2 стягнути до доходу держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В.Чальцева »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій