Справа №175/858/17
провадження №6/175/1127/17
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2017 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., розглянувши матеріали уточненої позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренка Юрія Федоровича, Мороза Віктора Павловича, Слюсар Людмили Петрівни, Вищої ради правосуддя про спростування завідома неправдивої інформації,

встановив:

До канцелярії суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ради правосуддя про спростування завідома неправдивої інформації. Дана справа надійшла з Апеляційного суду Дніпропетровської області, який своєю ухвалою скасував ухвалу Дніпропетровського районного суду від 15 березня 2017 року про відмову у відкритті провадження по справі та передав питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після чого, 31 серпня 2017 року через канцелярію суду від позивачів надійшла уточнена позовна заява у якій вони просять зобовязати суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренка Ю.Ф., Мороза В.П. та Слюсар Л.П. повідомити в пресу, розмістивши оголошення для публікації судових оголошень у газеті «Вісті Придніпров'я», інформацію про те, що суддями Індустріального районного суду Шофаренком Ю.Ф., Морозом В.П. та Слюсар Л.П. в Ухвалі від 19 жовтня 2016 року, вказана недостовірна інформація згідно якої судді навмисно обмовили підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_4, а також просять зобовязати ОСОБА_8 Правосуддя відкрити дисциплінарне провадження відносно суддів Шофаренка Ю.Ф., Мороз Б.П., Слюсар Л.П.

Вивчивши матеріали справи та приймаючи до уваги рекомендації Апеляційного суду викладеній в ухвалі від 26 липня 2017 року, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі звернулися з позовом до суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренка Юрія Федоровича, Мороза Віктора Павловича, Слюсар Людмили Петрівни, Вищої ради правосуддя, в якому просять зобовязати суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренка Ю.Ф., Мороза В.П. та Слюсар Л.П. повідомити в пресу, розмістивши оголошення для публікації судових оголошень у газеті «Вісті Придніпров'я», інформацію про те, що суддями Індустріального районного суду Шофаренком Ю.Ф., Морозом В.П. та Слюсар Л.П. в Ухвалі від 19 жовтня 2016 року, вказана недостовірна інформація згідно якої судді навмисно обмовили підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_4, а також просять зобовязати ОСОБА_8 Правосуддя відкрити дисциплінарне провадження відносно суддів Шофаренка Ю.Ф., Мороз Б.П., Слюсар Л.П.

Так, згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в зазначеній вище редакції судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Частини другої статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Проте у справі за даним позовом, між позивачами та судом (суддями) зазначені правовідносини не виникли, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку N 11(2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У Висновку N 3(2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 01 березня 20107 року у справі №6-3139цс-16, на якій акцентував увагу апеляційний суд повертаючи справу до суду першої інстанції для визначення характеру спірних правовідносин між сторонами при вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження по даній справі.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, оскільки така позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.122 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом уточненої позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суддів Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Шофаренка Юрія Федоровича, Мороза Віктора Павловича, Слюсар Людмили Петрівни, Вищої ради правосуддя про спростування завідома неправдивої інформації.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Ребров