Справа № 226/1428/17
Провадження №2/226/573/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ДП «Мирноградвугілля»,

третьої особи Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля»: третя особа Мирноградське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у звязку з травмою на виробництві в обґрунтування якого вказав, що з 05.01.1990 року по 01.08.2002 року перебував у трудових відносинах з відповідачем у якості гірничого майстра. 26.02.2000 року він був травмований на підприємстві в область 5-го пальця лівої кісті та доставлений до лікарні де йому було встановлено діагноз: закритий перелом середнього фалангу 5 пальця лівої кісті без зміщення. За даним фактом на підприємстві складений акт форми Н-1 № 29 від 29.02.2000 року. Крім того, в період роботи на підприємстві відповідача з 13.01.2012 року по 02.01.2013 року у якості гірничого майстра, 23.04.2012 року він травмував ліву ногу та був доставлений до лікарні де йому встановлений діагноз: закритий перелом IV-V плюснових кісток лівої стопи без зміщення. 06.03.2014 року йому безстроково встановлено 20% втрати працездатності, з яких за травмою від 26.02.2000 року 10% та за травмою від 23.04.2012 року 10%. Моральна шкода за отримані виробничі травми йому не призначалась та не виплачувалась, незважаючи та те, що він її відчуває з моменту отримання травм та продовжує відчувати до теперішнього часу. Вважає, що внаслідок ушкодження здоровя йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він будучі здоровою, працездатною людиною втратив 20% працездатності, внаслідок чого в нього змінилися умови життя, бо він став обмежений у русі через швидке втомлення при незначних навантаженнях. До травм він самостійно виконував всю чоловічу роботу у побуті, тепер йому за гроші доводиться наймати для цього спеціальних людей, що морально його пригнічує. Він втратив престижну гірничу спеціальність, високу заробітну плату, взагалі можливість будь-де працювати. До травмування він захоплювався спортом, риболовлею, тепер він цього позбавлений від чого відчуває постійний психологічний дискомфорт. Просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду за завдані трудові каліцтва, яку він оцінює в розмірі 100000 грн.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством.

Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, з вимогами позовної заяви не погодився у повному обсязі, оскільки у матеріалах справи відсутні докази перенесених позивачем моральних страждань.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду.

Судом встановлено, що під час перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ДП «Красноармійськвугілля», правонаступником якого ДП «Мирноградвугілля» 26 лютого 2000 року з ним стався нещасний випадок на виробництві щодо якого складений акт про нещасний випадок на виробництві № 29 від 29 лютого 2000 року (а.с. 7-11, 12-13).

Під час виконання наряду на роботу, 23.04.2012 року ОСОБА_1 було травмовано на виробництві, на підставі чого був складений акт про нещасний випадок на виробництві № 8 від 25 травня 2012 року (а.с. 16-17).

З приводу отриманих на виробництві травм позивач лікувався в травматологічному відділенні Димитровської міської лікарні: з 26.02.2000 року з діагнозом: закритий перелом середнього фалангу 5 пальця лівої кісті без зміщення, з 23.04.2012 року з діагнозом: закритий перелом IV-V плюснових кісток лівої стопи без зміщення (а.с. 18-33).

Внаслідок отриманих на виробництві травм, 06.03.2014 року міжрайонною МСЕК м.Красноармійська позивачу встановлено 20 % втрати професійної працездатності безстроково, з яких за травмою від 26.02.2000 року 10% та за травмою від 23.04.2012 року 10% (а.с. 34-36).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоровя людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання, яка саме правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З матеріалів даної справи вбачається, що правовідносини між сторонами по відшкодуванню моральної шкоди за травмою руки виникли з лютого 2000 року, коли з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, тому суд вважає, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, відшкодовується за правилами норм статті 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на той час.

Статтею 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

У разі нещасного випадку, який стався з позивачем 23 квітня 2012 року необхідно застосовувати норми законодавства, які були чинними на момент отримання ним травми.

Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст.268 ЦК України (в редакції 2003 року) на вимогу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється.

Суд вважає, що в різний час отримавши травми на виробництві, позивач отримав крім фізичного болю, також моральні страждання у звязку з ушкодженням свого здоровя. Лікування позивача вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань, тривалість негативних наслідків, що змінило звичний уклад його життя. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує той факт, що позивач отримав травму на виробництві, в тому числі і через порушення вимог безпеки праці в чому є також його вина, крім того, втратив 20% своєї працездатності, яка встановлена безстроково.

Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 12000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають покладенню на відповідача. Враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 76,80 грн.

На підставі ч.1 ст.3 Конституції України, ст.440-1 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.153, 2371 КЗпП України, ст.ст.23, 268 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля»: третя особа Мирноградське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 у відшкодування отриманої ним моральної шкоди 12000 (двадцять тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 76,80 грн.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін