Справа № 457/78/16 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/219/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представників апелянта - ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника позивача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіком» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_7 «Авіком», КП «Трускавецьжитло» Трускавецької міської ради, третьої особи Комунального підприємства «Трускавецьтепло» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, у зв»язку з неналежним виконанням договору підряду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в січні 2016 року звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 «АВІКОМ», КП «Трускавецьжитло» Трускавецької міської ради, третьої особит КП «Трускавецьтепло» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, у звязку з неналежним виконанням умов договору підряду.

Позовні вимоги мотивували тим що, згідно свідоцтва про право власності від 11.12.1998 року, їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Дана квартира розташована на останньому 5 поверсі будинку за вищевказаною адресою. В листопаді місяці 2015 року представники відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіком» в якості субпідрядника розпочали роботи, повязані з заміною шиферної покрівлі та ремонтом конструктивних елементів житлового будинку №15 по вул. В.Івасюка м. Трускавці Львівської області. При цьому, генеральним підрядником ремонтних робіт у відповідності до умов укладеного письмового договору є третя особа по даній справі в особі комунального підприємства «Трускавецьтепло». Станом на 21 листопада 2015 року ремонтні роботи ОСОБА_7 «Авіком» закінчені не були і працівники останнього залишили на ніч частину дахового покриття будинку без покрівлі. Внаслідок зовнішніх опадів - дощу зі снігом, в період часу з 20.11.2015 року на 21.11.2015 року дощовою водою була залита стеля належної їм на праві спільної сумісної власності квартира за вищевказаною адресою. Внаслідок вказаної події в квартирі були пошкоджені приміщення кухні-їдальні, санвузла та частково приміщення коридору. Були залиті водою стеля, стіни та підлога після проведеного ними ремонту. На стінах зявилась сирість, почала відпадати фарба, декоративне покриття тощо. Тобто, залиття квартири відбулося по причині відсутності перекриття під час виконання робіт по його капітальному ремонту з вини працівників ОСОБА_7 «Авіком». Вказаний факт підтверджується ОСОБА_8 обстеження від 02.12.2015 року, складеного комісією за участю начальника управління ЖКГ, начальника управління комунальної власності, директора КП «Трускавецьжитло», майстра І дільниці КП «Трускавецьжитло», яким встановлено, що в кімнаті та кухні та ванній кімнаті квартири № 136 спостерігається замокання стелі та стін, у звязку з тим, що не завершено ремонт даху житлового будинку по вул. Івасюка, 15. Також, комісія прийшла до висновку: виконавцю робіт вжити заходи для усунення наслідків затікання дощових вод квартири АДРЕСА_2. Згідно зведеного кошторисного розрахунку, складеного ліцензованим спеціалістом ОСОБА_9, вартість ремонтних робіт в квартирі № 136 житлового будинку № 15 по вул. В.Івасюка м. Трускавці і який необхідно провести для усунення заподіяних ушкоджень внаслідок її залиття складає 50665 грн. Таким чином, позивачі вважають, що причиною залиття квартири є неналежне виконання субпідрядником ОСОБА_7 «Авіком» своїх обов»язків по заміні даху, а тому просять стягнути з відповідачів 50665 грн., що складає вартість виконання ремонтно-відновлюваних робіт пошкодженої квартири та 572 грн. оплачених за розробку кошторисної документації. Крім цього позивачі зазначають, що відповідачі своїми діями та бездіяльністю завдали їм моральної шкоди, яку вони оцінюють в сумі 20000 грн.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОСОБА_7 «Авіком», КП «Трускавецьжитло» Трускавецької міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Трускавецьтепло» - задоволено частково.

Вирішено: стягнути з ОСОБА_7 «Авіком» в користь ОСОБА_6, ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в сумі 50 665 грн., що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт та 572 грн. оплати за розробку кошторисної документації, а всього 51 237 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 «Авіком» в користь ОСОБА_6, ОСОБА_4 по 2000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_7 «Авіком», в особі її представника ОСОБА_3 Посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, постановлення з порушенням норм матеріального та процесуального права, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити за недоведеністю.

Скаргу мотивує тим, що на день залиття та день звернення до суду право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_3 не підтверджено жодними реєстраційними документами.

Суд не звернув уваги на те, що КП «Трускавецьтепло», як сторона договору на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул. Іваасюка, 15 в м. Трускавець № 05/08-15 від 05.08.2015 року із ОСОБА_7 «Авіком», повинно було бути співвідповідачем у справі, а не третьою особою, оскільки саме генеральний підрядник відповідає за порушення субпідрядником свого обовязку.

Зазначає, що судом не було надано правової оцінки доказам у справі, зокрема акту обстеження від 02.12.2015 року, дефектному акту, локальному кошторису, підсумковій відомості ресурсів до локального кошторису. В наданих позивачами суду документах є розбіжності в найменуваннях приміщень, в яких наявні сліди затікання.

З ОСОБА_8, який покладено в основу рішення неможливо встановити за зверненням яких саме мешканців квартири, в присутності якого власника, або когось із власників було проведено комісійне обстеження квартири. Підписи керівників юридичних осіб не підтверджено відтисками печаток відповідних установ та підприємств. Акт ніким не затверджено.

Також судом першої інстанції проігноровано клопотання про виклик свідків та проведення експертизи.

Просить рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався лише частково.

За приписами ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи.

Ці дані втановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно Свідоцтва про право власності від 11.12.1998 року, позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_4. Дана квартира розташована на останньому поверсі будинку за вищевказаною адресою.

Згідно договору на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 15 по вул. Івасюка в м. Трускавець Львівської області № 05/08-15 від 05.08.2015 року, укладеного між КП «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради та управлінням ЖКГ і Б, КП «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради зобовязалось виконати капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул. Івасюка, 15 в м. Трускавець Львівської області.

Згідно договору субпідряду на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по вул. Івасюка, 15 в м. Трускавець Львівської області № 06 від 14.09.2015 року, укладеного між ОСОБА_7 «Авіком» та КП «Трускавецьтепло», ОСОБА_7 «Авіком» зобовязалось виконати послуги з капітального ремонту покрівлі житлового будинку по вул. Івасюка, 15 в м. Трускавець Львівської області на високому, належному рівні якості згідно з діючими вимогами, нормами, стандартами.

Встановлено й те, що в листопаді місяці 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіком» в якості субпідрядника розпочало роботи, повязані із заміною шиферної покрівлі та ремонтом конструктивних елементів житлового будинку №15 по вул. В.Івасюка м. Трускавці Львівської області.

Станом на 21 листопада 2015 року ремонтні роботи ОСОБА_7 «Авіком» закінчені не були і працівники останнього залишили на ніч частину дахового покриття будинку без покрівлі. Внаслідок зовнішніх опадів (дощу зі снігом) в період часу з 20.11.2015 року на 21.11.2015 року дощовою водою, була залита стеля належна позивачам на праві спільної сумісної власності квартири за вищевказаною адресою. Внаслідок вказаної події в квартирі були пошкоджені приміщення кухні-їдальні, санвузла та частково приміщення коридору.

Вказаний факт, також підтверджується ОСОБА_8 обстеження від 02.12.2015 року, складений комісією за участю начальника управління ЖКГ, начальника управління комунальної власності, директора КП «Трускавецьжитло», майстра дільниці КП «Трускавецьжитло», яким встановлено, що в кімнаті та кухні, ванній кімнаті квартири № 136 спостерігається замокання стелі та стін, у зв»язку з тим, що не завершено ремонт даху житлового будинку по вул. Івасюка, 15. Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 50 665 грн. 00 коп., суд першої інстанції виходив з того, що згідно зведеного кошторисного розрахунку, складеного ліцензованим спеціалістом ОСОБА_10, вартість ремонтних робіт в квартирі №136 житлового будинку №15 по вул. Івасюка м. Трускавці, які необхідно провести для усунення заподіяних пошкоджень внаслідок її залиття, складає 50665 грн.

Беручи до уваги вищезазначене, п. 6.5 Договору субпідряду №06 від 14.09.2015 року, те що ОСОБА_7 «Авіком» при виконанні робіт з перекриття даху в будинку по вул. В.Івасюка, 15 в м. Трускавці не забезпечило належну якість робіт, не здійснило заходи щодо захисту будівлі під час атмосферних опадів (сніг, дощ) , внаслідок чого відбулось залиття квартири № 136, суд вважав, що саме з вини ОСОБА_7 «Авіком» завдано позивачам матеріальну шкоду на суму 50665 грн.

Враховуючи, що у звязку з виконанням ремонтних робіт даху, сталося залиття квартири позивачів, шкоду позивачам завдано субпідрядником, то суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 «Авіком» повинно відшкодувати позивачам матеріальну шкоду у розмірі 50655 грн., оскільки дана сума підтверджена матеріалами справи.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується лише частково.

За приписами ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання робіт інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

В той же час за умовами п.6.5 договору субпідряду ОСОБА_7 «Авіком» несе повну відповідальність за проведення виконання послуг згідно з договором з метою уникнення ризику шкоди здоровю і безпеці осіб і власності, за інспекцію і контролб всіх механізмів обладнання, матеріалів і технологій виконання послуг для забезпечення виконання зобов»язань за договором.

А відтак, висновок суду першої інстанції про належність відповідача - ОСОБА_7 «Авіком» - є вірним.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року з відповідними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов»язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачам.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідач доказів на спростування своєї вини не подав і такі відсутні в матеріалах справи. А відтак, висновок суду першої інстанції про те, що залиття квартири відбулося по причині відсутності перекриття під час виконання робіт по його капітальному ремонту з вини працівників ОСОБА_7 «Авіком», є вірним.

Позивачі на підтвердження завданої їм майнової шкоди подали суду кошторис, згідно якого вартість ремонту квартири внаслідок залиття становить 50 665 грн. 00 коп. У вартість ремонту входять вартість будівельних робіт, вартість матеріалів, трудомісткість.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції в порушення вимог ЦПК України щодо змагальності процесу та прав сторін щодо доказування та ст.212 ЦПК України, не роз»яснив сторонам їх право подати клопотання про призначення судової експертизи, чим порушив ч.4 ст.10 ЦПК України.

За приписами ст.10 ЦПК України суд апеляційної інсканції вжив заходів для сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права, обовязки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, право на призначення експертиз. В суді апеляційної інстанції за клопотанням апелянта 24 жовтня 2016 року було призначено і проведено судову будівельно - технічну експертизу ( а.с. 134 -135).

Відповідно до Висновку № 5418 судової будівельно - технічної експертизи, складеного 28 лютого 2017 року, на день проведення експертного дослідження вартість ремонтних робіт, які слід виконати по відновленню технічного стану квартири АДРЕСА_5 становить 4522 грн. 00 коп. ( а с. 137 139).

Даний висновок експертом ОСОБА_11 був підтриманий в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Докази на спростування цього висновку суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Подані позивачем кошториси не можуть бути взяті судом до уваги, як належні та допустимі докази, оскільки в таких не вказано особу, відповідальну за його складання, такі належним чином не завірені та суду не надано доказів про те, що організація, чи особа, яка їх складала, має ліцензію на проведення таких робіт. Окрім того, кошториси не прив»язані до дати, коли було спричинено шкоду.

В той же час, висновок експертизи складений експертом, якому відповідною експертною установою було доручено провести дослідження обєктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникли під час розгляду справи і стосуються сфери спеціальних знань.

Частина друга ст.53 ЦПК України розкриває особливі ознаки експерта. По-перше, він відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу» , а саме: судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань; а судовими експертами державних спеціалізованих установ фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності (ст.10 Закону), пройшли атестацію з присвоєнням кваліфікації з правом проведення певного виду експертизи (ст.16 Закону). По-друге - внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Тому у колегії суддів немає підстав ставити висновок експертизи, виготовлений у відповідності до вимог законодавства, під сумнів.

За приписами ч.2 ст.57 ЦПК України висновок експерта відноситься до засобів доказування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про доведеність майнової шкоди завданої позивачам відповідачем на суму 4522 грн. 00 коп., а відтак і про те, що розмір стягуваної майнової шкоди слід змінити з 50 665 грн. 00 коп. до 4522 грн. 00 коп.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За приписам ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Керуючись вище переліченими нормами, зважаючи на те, що позивачі понесли душевні страждання внаслідок пошкодження їх майна, з врахуванням глибини цих страждань, а також того, що останні зазнавали постійних нервових стресів, які були пов»язані із їх зверненням за захистом свого права в суд та інші установи, на що ними було затрачено значний час та зусилля, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що їх позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди вірно задоволені судом першої інстанції в сумі по 2000 грн. 00 коп. кожному.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіком» в користь держави 596 грн. 44 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в користь держави 461 грн. 41 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 «Авіком» 557 грн. 32 коп. за подання апеляційної скарги.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норми матеріального права, що, в свою чергу, призвело до неправильного вирішення спору. Це відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для зміни судового рішення.

А відтак, апеляційна скарга відповідача, на переконання колегії суддів, підлягає до часткового задоволення, а саме рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року слід змінити в частині розміру стягуваної майнової шкоди, змінивши такий з 50 665 грн. 00 коп. до 4522 грн. 00 коп., та в частині судових витрат. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 88, 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.1,3,4. ч. 2, 313 , 314 ч.1 п.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіком» - задовольнити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 квітня 2016 року змінити в частині розміру стягуваної майнової шкоди, змінивши такий з 50 665 грн. 00 коп. ( п»ятдесят тисяч шістсот шістдесят п»ять грн. 00 коп.) до 4522 грн. 00 коп. ( чотири тисячі п»ятсот двадцять дві грн. 00 коп.), та в частині судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіком» в користь держави 596 грн. 44 коп. (п»ятсот дев»яносто шість грн. 44 коп.) судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в користь держави 461 грн. 41 коп. ( чотириста шістдесят одна грн. 41 коп.) судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 «Авіком» 557 грн. 32 коп. ( п»ятсот п»ятдесят сім грн. 32 коп.) за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_8