Ухвала

іменем україни

7 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1, розташованої на земельній ділянці площею 0,10 га. ОСОБА_5 є власником суміжної земельної ділянки та будинку АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_4 зазначала, що відповідач побудував свій сарай на межі з її земельною ділянкою, зовсім поряд з її будинком. Нахил покрівлі навмисно зробив на її сторону, тому під час дощів та танення снігу вся вода з покрівлі тече у її двір, заливає її земельну ділянку, від чого вже почав руйнуватись її будинок. Вона неодноразово просила сусіда змінити конфігурацію покрівлі, щоб це не приносило шкоди її земельній ділянці і будинку, але позитивного результату це не дало.

У квітні 2016 року за вирішенням цієї проблеми вона звернулася до Миргородського відділу поліції. Відповідач у своєму поясненні, яке він надав інспектору поліції, пообіцяв у двотижневий термін змінити нахил покрівлі від її будинковолодіння до свого, але своєї обіцянки він не виконав до цього часу. Вуличний комітет за її зверненням також не зміг вирішити це питання, але протоколом засідання від 5 червня 2016 року підтвердив заливання її будинку з покрівлі господарчої будівлі відповідача.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила суд зобов'язати ОСОБА_5 протягом 10 днів після вступу рішення в законну силу змінити нахил покрівлі господарчої будівлі, яка розташована у будинковолодінні АДРЕСА_2 в сторону свого будинковолодіння або взагалі ліквідувати дану господарчу будівлю.

У процесі розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги, зокрема зазначила, що позов заявлено про зміну нахилу покрівлі навісу над дровником, побудованим відповідачем у цьому домоволодінні.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши, що на час вирішення даного спору покрівля навісу не виходить за межу між земельними ділянками сторін, яка позначена суцільним парканом з листів шиферу, який є вищим за рівень покрівлі, дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: