Справа №339/176/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

29.05.2017р. ОСОБА_1, звернувшись до суду, позовні вимоги обгрунтовує тим, що впродовж трьох років сімейні стосунки з відповідачем погіршилися із-за його неправомірних дій: зловживання алкоголем, вчинення сварок, свідками яких були їхні діти, що впливало на їх психологічний стан. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, вони проживають окремо, просить розірвати шлюб, укладений 12.07.2007року, а неповнолітніх дітей залишити на проживанні з нею.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Додатково пояснила, що вона ще раніше зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Але тоді за просьбою відповідача подала заяву про залишення позову без розгляду, маючи надію, що він таки змінить свою поведінку. Проте цього не відбулося, що стало підставою для звернення до суду. Не примирив їх і наданий судом строк на примирення, вони і надалі проживають окремо. Вказує на те, що вона втратила почуття любові до чоловіка та настоює на розірванні шлюбу, щоб вона та діти могли жити у спокої, без скандалів та п"яних сварок, що вчиняв чоловік.

Відповідач не визнав вимог щодо розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що він з позивачкою мають двох дітей і заради них вони мають жити разом. Теж підтвердив, що примирення не відбулося і вони проживають окремо.

Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 12.07.2007 року у виконавчому комітеті Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №12 .

В цьому шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз"яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 111 СК України також передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 5 ст. 191 ЦПК України встановлено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

На виконання вказаних вимог закону судом вживались заходи щодо примирення сторін з метою збереження шлюбу шляхом встановлення строку на пимирення.

Натомість, як пояснили сторони примирення не відбулося, вони перебувають вкрай неприязних стосунках і проживають окремо.

Пояснення сторін у судових засіданнях відносно поведінки кожного свідчать про відсутність у них поваги та почуття любові один до одного, немає взаєморозуміння, тобто тих основ, на яких утримується міцна сім'я.

Доводи позивачки про те, що її подальше спільне життя з відповідачем внаслідок непорозумінь та неприязних стосунків, що склалися між ними, буде суперечити її інтересам та інтересам їхніх дітей, заслуговують на увагу.

Встановлено, що причинами розладу подружніх відносин є те, що із-за частих скандалів, які вчиняв відповідач в присутності дітей, його схильності до вживання алкогольних напоїв, позивачка втратила почуття любові, поваги до нього. І подальше проживання з відповідачем, який не змінив своєї поведінки, неодмінно викличе психологічні стреси, від яких необхідно вберегти не тільки позивачку, але й неповнолітніх дітей.

Відповідач, заперечуючи щодо розірвання шлюбу, не подав суду доказів того, що їхня сім"я не розпалася і збереження шлюбу є можливим. Його ультимативні заяви "я не дам на розлучення відповідачці, бо у нас є діти" суд розцінює як відтермінування розірвання шлюбу, оскільки він не взмозі змінити ситуацію, яка склалася у стосунках з позивачкою, доводи якої були переконливими про те, що сім'ю зберегти неможливо.

Окрім того, такі доводи відповідача є необгрунтованими ще й тому що розвиток та виховання дітей у сім"ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім"ю, відсутність взаєморозуміння, батьки фактично проживають окремо, є неможливим.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім"ї повагу до матері. Дружина зобов"язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки через неправомірну поведінку відповідача вона втомилася жити в постійному стресі та хвилюванні і вважає, що шлюб з відповідачем суперечить її волі, а його існування поглибить її душевні страждання.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З'ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивачка категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, отже, подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її інтересам, їх дітей, сім'я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, а неповнолітній дітей залишити на проживанні з матір"ю.

На підставі наведеного, ст.ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 12.07.2007року у виконавчому комітеті Тисівської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис №12 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. залишити на проживанні з матір"ю ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.