Справа № 379/1077/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2017 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Василенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Таращанського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання відмови від спадщини недійсною та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вказана позовна заява за формою та змістом повинна відповідати загальним вимогам ст.ст. 119, 121 ЦПК України. Проте, позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Згідно з приписами ст.ст. 1 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі - іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду. Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Позивач, звертаючись до суду з даною позовною заявою, на підтвердження доказів сплати судового збору долучив квитанції № 89 від 25.07.2017 року та № 0.0.831091034.1 від 18.08.2017 року.

Проте, квитанція № 89 від 25.07.2017 року вже була використана позивачкою ОСОБА_1в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви у справі № 379/957/17 (2/379/399/17) за її позовом до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Таращанського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання недійсною відмову від обов'язкової частки у спадщині, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частку, кошти за якою було повернуто позивачці з Державного бюджету України ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 03.08.2017 року в цивільній справі № 379/957/17 (2/379/399/17).

З огляду на викладене та враховуючи, що квитанція № 89 від 25.07.2017 року вже була використана позивачкою при поданні іншого позову, суд дійшов висновку, що вона не може вважатись доказом сплати позивачкою судового збору за подання даної позовної заяви, оскільки фактично сума судового збору за подання даного позову до державного бюджету не надходила.

Також слід зазначити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

В звязку з вищевикладеним, позивачці необхідно привести свою позовну заяву у відповідність з вимогами ст.119 ЦПК України, усунувши вищевказані недоліки.

При недотриманні позивачкою зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Таращанського нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання відмови від спадщини недійсною та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним залишити без руху та надати позивачці строк для усунення вищевказаних недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4