Справа № 132/2680/16-ц Провадження № 22-ц/772/1946/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось у Калинівський районний суд Вінницької області з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № К2А3АN04181184 від 17.09.2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 40136,65 дол. США на термін до 17.09.2014 року та зобовязався повернути його і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з цим, станом на 26.08.2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 147 643,27 дол. США, яка складається з:

- 26849, 91 дол. США заборгованості за кредитом;

- 44635,39 дол. США заборгованості за відсотками за користування кредитом;

- 76157,97 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

На власний розсуд позивач у даному позові просив суд стягнути з відповідача на його користь лише заборгованість за тілом кредиту, яка становить 26849,91 дол. США, що за курсом 25,32 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.08.2016 року складає 679839,72 грн.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року в задоволені позову відмовлено через недоведеність обставин, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог. А саме: оскільки не реалізовано предмет застави автомобіль, на який звернуте стягнення заборгованості за даним кредитним договором, то і не доведено розмір заборгованості за тілом кредиту тому, що відповідно до ч.4 ст. 591 ЦК України та ст. 24 Закону України «Про заставу» лише, якщо сума, одержана від реалізації предмета застави не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника.

Не погодившись з даним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення зазначені правові норми судом порушені.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до укладеного договору № К2А3АN04181184 від 17.09.2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 40136,65 дол. США на термін до 17.09.2014 року та зобовязався повернути його і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Внаслідок неналежного виконання кредитного договору та прострочення щомісячних платежів, 30.04.2009 року відповідачем ОСОБА_3 позивачу був переданий автомобіль Great Wall, модель Hover, 2007 року випуску, тип ТЗ універсал легковий, кузов/ шасі № LGWFF3A527B059013, реєстраційний номер АВ 4035 AO, що належить на праві власності останньому та перебував в заставі ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2015 року в рахунок погашення заборгованості в розмірі 98675,55 доларів США (дев'яносто вісім тисяч шістсот сімдесят п'ять доларів США 55 центів), що за курсом 15,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.12.2014 року складає 1 546 245,87 гривень (один мільйон п'ятсот сорок шість тисяч двісті сорок п'ять гривень 87 коп.) за цим кредитним договором № K2A3AN04181184 від 17 вересня 2007 року, звернуто стягнення на предмет застави вище вказаний автомобіль Great Wall, модель Hover, 2007 року випуску, тип ТЗ універсал легковий, кузов/ шасі № LGWFF3A527B059013, реєстраційний номер АВ 4035 AO, належний на праві власності ОСОБА_2 ( 22434, Вінницька область Калинівський район с. Гущинці вул. Заводська, будинок № 48), ІПН НОМЕР_1,- шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приват-банк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» усіх повноважень, необхідних для зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та здійснення продажу.

За вказаних обставин з посиланням на норми ст. 60, 122 ЦПК України, ст. 24 Закону України «Про заставу», суд дійшов до висновку про недоведеність обставин, якими обгрунтовані позовні вимоги, а звідси і про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Так, суд вважає, що оскільки на позивачу лежить обовязок довести обставини, якими обгрунтовано позовні вимоги, а ст.24 вказаного Закону «Про заставу» говорить про те, що лише в разі якщо сума від реалізації предмета застави не покриває заборгованості, то заставодержатель має право отримати недостаючу суму з іншого майна боржника, у даному ж випадку предмет застави автомобіль, не оцінено і не реалізовано, то позивач не довів обставин про розмір заборгованості, яку він просив суд стягнути з відповідача.

Даний висновок суду суперечить нормам, як матеріального так і процесуального права та встановленим обставинам у справі, є помилковим, тому колегія суддів з ним категорично не погоджується, з огляду на наступне.

В ході розгляду справи судом було встановлено і про це зазначено в оскаржуваному рішенні, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2015 року дійсно в рахунок погашення заборгованості в розмірі 98675,55 доларів США (дев'яносто вісім тисяч шістсот сімдесят п'ять доларів США 55 центів), що за курсом 15,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.12.2014 року складає 1 546 245,87 гривень (один мільйон п'ятсот сорок шість тисяч двісті сорок п'ять гривень 87 коп.) за цим кредитним договором № K2A3AN04181184 від 17 вересня 2007 року, звернуте стягнення на предмет застави вище вказаний автомобіль Great Wall, модель Hover, 2007 року випуску.

При цьому, встановлено і те, що дане рішення суду не виконане, заборгованість не погашена, а отже є підстави для звернення позивача у суд з даним позовом тому, що його право на відшкодування заборгованості за кредитним договором не захищене заборгованість не погашена і позивач вправі обирати інший, передбачений законодавством спосіб захисту, відповідно до ст. 16 та ч.1 ст. 20 ЦК України.

Про це говориться у п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» №5 від 30 березня 2012 року.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється його виконанням , проведеним належним чином. А відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На а/с 4-7 міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором № K2A3AN04181184 від 17 вересня 2007 року, з якого видно, що до 26 вересня 2008 року відповідач поступово повертав позивачу взяті кредитні кошти і у цей період у нього простроченої заборгованість по них не було. А з 17.10.2008 року ця прострочена заборгованість за тілом кредиту появилася і станом на 18.09.2014 року терміну кредитування коштів вона становить 26849,91дол. США. З того часу при непогашенні заборгованості по тілу кредиту вона залишається незмінною, змінюється розмір відсотків та збитків, які передбачені умовами договору, що і видно з того ж розрахунок заборгованості станом на 26.08.2016 року, на час вказаний у позові, заборгованість за тілом кредиту становить саме 26849,91дол. США, що еквівалентно 679839,72 грн. на ту саму календарну дату.

Відповідач та його представник ні у запереченні, ні у поясненнях у судовому засіданні зазначену суму заборгованості за тілом кредиту не спростовували, лише вважають, що вона мала бути погашена за рахунок автомобіля, купленого відповідачем за кредитні кошти, який був заставним майном і в послідуючому 30.04.2009 року тим же відповідачем ОСОБА_2 був переданий ПриватБанку за актом прийому-передачі від 30.04.2009 року для його реалізації з метою погашення заборгованості за кредитним договором ( а/с 51).

Так, як відповідач заборгованості не погасив, ПриватБанк у грудні 2014 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави вказаний автомобіль (а/с52-54). Даний позов був задоволений рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2015 року у справі №132/3901/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, яка переглядалася за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_4 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року.

Отже, заборгованість за тілом кредиту встановлена, вона складає суму, заявлену у позові.

З огляду на норми ст. ст. 1054, 1050 та 625 ЦК України, позикодавець, а у даному випадку позивач у справі, має право вимагати заборговану суму, а боржник, він же відповідач у справі, зобовязаний сплатити суму боргу. Позивач у своєму позові посилався саме на ст. 1054 ЦК України.

Враховуючи зазначені обставини та правові норми, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з ОСОБА_5 на користьПублічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» необхідно стягнути 10197,60 грн. судового збору за позовну заяву і 11217,36 грн. за подання апеляційної скарги (а/с 1, 132).

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а також за невідповідності висновків суду обставинам справи, тому його необхідно скасувати, задовольнивши апеляційну скаргу та ухвалити нове рішення про задоволення позову, відповідно ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 09 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № K2A3AN04181184 від 17 вересня 2007 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 26 849,91 дол. США, що за курсом 25,32, відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.08.2016 року складає 679839,72 грн. та 10197,60 грн. судового збору за позовну заяву і 11217,36 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_6