АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 627/1135/16-ц Головуючий суддя І інстанції Каліберда В. А.
Провадження № 22-ц/790/4758/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Фацелія» на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 червня 2017 року по справі за зустрічним позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колонтаївський» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне сільськогосподарське підприємство «Фацелія» про визнання недійсним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колонтаївський» про визнання недійсним договору оренди землі.

15 листопада 2016 року СВК «Колонтаївський» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне сільськогосподарське підприємство «Фацелія» про визнання недійсним договору оренди землі.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 4 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Зустрічні позовні вимоги позивач мотивує тим, що 28 березня 2012 року між ОСОБА_4 та СВК «Колонтаївський» було укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 6,6803га, кадастровий номер :04:000:0103, який було зареєстровано 27 грудня 2012 року за №01695 у Відділі Держкомзему Краснокутського району Харківської області.

Згідно договору оренди землі ОСОБА_4 передала, а СВК «Колонтаївський» прийняв строком на 8 років в платне користування вищевказану земельну ділянку.

22 вересня 2012 року ОСОБА_4 померла.

Після її смерті на підставі свідоцтв про право на спадщину від 19 травня 2015 року ОСОБА_1 набула право власності на 2/3 частини вищезазначеної земельної ділянки, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули право власності по 1/6 частині земельної ділянки кожна.

Зазначає, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, порушуючи норми чинного законодавства України, вже перебуваючи у правових відносинах з СВК «Колонтаївський» уклали 20 травня 2015 року договори оренди землі на ту ж саму земельну ділянку з іншою юридичною особою - ПСП «Фацелія».

Просить визнати договори оренди землі, укладені 20 травня 2015року між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПСП «Фацелія» - недійсними.

Представник відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПСП «Фацелія» зустрічний позов не визнали.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21 червня 2017 року зустрічний позов СВК «Колонтаївський» задоволено.

Визнано договір оренди землі, укладений 20 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ПСП «Фацелія» щодо оренди 2/3 частини земельної ділянки №548 від загальної площі 6,6803га, зареєстрований державним реєстратором Краснокутського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 11.07.2015року, номер запису про інше речове право 10436286 - недійсним.

Визнано договір оренди землі, укладений 20.05.2015року між ОСОБА_2 та ПСП «Фацелія» щодо оренди 1/6 частини земельної ділянки №548 від загальної площі 6,6803га, зареєстрований державним реєстратором Краснокутського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 16.07.2015 року, номер запису про інше речове право 10437467 - недійсним.

Визнано договір оренди землі, укладений 20.05.2015року між ОСОБА_3 та ПСП «Фацелія» щодо оренди 1/6 частини земельної ділянки №548 від загальної площі 6,6803га, зареєстрований державним реєстратором Краснокутського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_5 11.07.2015року, номер запису про інше речове право 10439050 - недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СВК «Колонтаївський» судовий збір в розмірі 4578,00грн.

В апеляційній скарзі ПСП «Фацелія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову СВК «Колонтаївський» відмовити.

Зазначає, що визнаючи спірні договори недійсними суд першої інстанції виходив з того, що саме позивач за зустрічним позовом СВК «Колонтаївський» є орендарем зазначеної земельної ділянки. Відповідною землею він володіє на підставі договору оренди, який був укладений раніше ніж договори, що оскаржуються, а саме 28 березня 2012 року з ОСОБА_4, яка на той час була власником вказаної земельної ділянки.

В дійсності договір укладений не був, оскільки останньою, у звязку зі смертю не було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, а земельна ділянка не була передана.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов правомірного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсними спірних договорів оренди земельних ділянок: між ОСОБА_1 та ПСП «Фацелія»; між ОСОБА_2 та ПСП «Фацелія»; між ОСОБА_3 та ПСП «Фацелія».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ст.ст. 15, 16 Закону встановлено, що у разі згоди орендодавця надати земельну ділянку в оренду, сторони укладають договір, в якому обумовлюють істотні та інші умови оренди землі.

Відповідно до положень ч.1 ст.627 ЦК України, статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності нотаріального посвідчення, і державній реєстрації з моменту державної реєстрації (ч.3 ст.640 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, а на підставі ч.1 ст.210, ч.2 ст.125 Земельного кодексу України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що 28 березня 2012 року між СВК «Колонтаївський» та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі, згідно умов якого остання передала СВК «Колонтаївський» свою земельну ділянку площею 6,6803га ріллі, кадастровий номер :04:000:0103, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №119972 строком на 8 років.

Пунктом 44 Договору встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області 27 грудня 2012 року(а.с. 8).

22 вересня 2012 року ОСОБА_4 померла.

Власниками земельної ділянки, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 19 травня 2015 року є ОСОБА_1 (власник 2/3 частини земельної ділянки), ОСОБА_3М.(власник 1/6 частини земельної ділянки) та ОСОБА_2М.(власник 1/6 частини земельної ділянки).

Після оформлення спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, незважаючи на те, що договір оренди землі з СВК «Колонтаївський» припинений або розірваний не був, 20 травня 2015 року уклали договори оренди землі на належні їм частини спірної земельної ділянки № 548 площею 6,6803 га ріллі, кадастровий номер :04:000:0103 з ПСП «Фацелія», про що свідчать договори оренди землі від 20.05.2015 року та ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, тобто, у той час коли СВК «Колонтаївський» права оренди ще не втратило.

Відповідно до положень ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Згідно розяснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Згідно п. 41 договору оренди від 28 березня 2012 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є спадкоємцями ОСОБА_4; строк дії договору оренди між ОСОБА_4 та СВК «Колонтаївський» визначено 8 років; цей договорів не розірваний, недійсним не визнаний, а тому укладання договорів оренди між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПСП «Фацелія» порушує права користувача СВК «Колонтаївський».

Посилання ПСП «Фацелія», що договір від 28 березня 2012 року є нікчемним і визнавати його недійсним підстав немає, оскільки хоча договір і підписаний між ОСОБА_4 та СВК «Колонтаївський», однак акт передачі земельної ділянки нею не підписувався, оскільки на той час вона померла- безпідставне.

Даний договір підписаний сторонами та зареєстрований у визначеному законом порядку, а тому вважати його нікчемним не можна; він породжує юридичні наслідки.

Оскільки оспорювані договори були укладені в порушення умов договору від 28 березня 2012 року, а також вимог ст.15, 24, 25, 31, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.124 Земельного кодексу України та ст.ст.203, 626, 629, 638 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про наявність підстав для визнання їх недійсними.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Фацелія» - відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: