У Х В А Л А

3 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 березня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, про визнання особи обмежено дієздатною та призначення піклувальника,

встановила:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 7 листопада 2016 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У травні 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2017 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 36 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та положень Закону України «Про психіатричну допомогу».

На підтвердження зазначеної підстави заявниками надано ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року, від 20 квітня 2016 року та від 14 вересня 2016 року, в яких, на їх думку, зазначені норми матеріального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_7 обмежено дієздатним та призначення піклувальника, суд першої інстанції з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, оцінивши надані сторонами докази та враховуючи положення статті 36 ЦК України виходив з того, що заявниками не надано доказів на підтвердження факту наявності психічних розладів у ОСОБА_7, внаслідок зловживання спиртними напоями.

Разом з тим, у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року, суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанції, задовольнив вимоги про визнання особи обмежено дієздатною на підставі частини 2 статті 36 ЦК України, виходячи з наданих сторонами доказів, що підтверджують факт страждання особи психічним розладом, внаслідок зловживання спиртними напоями та наркотичними засобами.

Отже, в судовому рішенні, наданому заявником для порівняння, та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, встановлені різні фактичні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Надані для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року та від 20 квітня 2016 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направив справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України у зв'язку з порушенням судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, про визнання особи обмежено дієздатною та призначення піклувальника за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 березня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук