Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Березюк Л.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5, ПАТ «Київхліб» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 08.03.2016 року о 11 год. 20 хв. трапилося ДТП в м. Черкаси, бул. Шевченка, 208/1, а саме рамкова зона, ОСОБА_4 , керував автомобілем ГАЗ 3302 КФУ-1, д.н.з. НОМЕР_3 під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до по сторонніх осіб в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2. ДТП сталась з вини ОСОБА_4, що підтверджено постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 30.03.2016 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 3302 КФУ-1, д.н.з. НОМЕР_3, застрахована ПАТ «НАСК «Оранта». Внаслідок ДТП позивачу пошкодженням автомобіля, який перебував у його правомірному володінні, була завдана матеріальна шкода, яка частково була відшкодована ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 50 000 грн. та 10 000 грн. добровільно відшкодовано відповідачем, а інша частина матеріальної шкоди до цього часу не відшкодована. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 85 569,55 грн. матеріальної шкоди, 1355 грн. вартість проведеної експертизи, всього 86 924,55 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, вказували, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 20.07.2010 року автомобіль перебував у володінні позивача на момент ушкодження внаслідок ДТП 08.03.2016 р. Згідно з висновком № 030/16 експертного автотоварознавочого дослідження від 23.03.2016 р. було визначено розмір матеріального збитку позивачу в результаті пошкодження автомобіля в ДТП, який складає 74 115 грн. 44 коп., а вартість відновлювального ремонту автомобіля 135 569,55 грн., вказана шкода відшкодована частково, а саме ПАТ «НАСК «Орантою» в розмірі 50 000 грн. та 10 000 грн. добровільно відшкодовано відповідачем, а інша частина матеріальної шкоди в розмірі 85 569,55 грн. до цього часу не відшкодована. Крім того, позивач зазначає, що в результаті ушкодження внаслідок ДТП його майна, останній був змушений укласти договір транспортних послуг з пасажирських перевезень на таксі для того, щоб виконувати робочі доручення керівництва, що були пов'язані з переїздом, розмір яких оцінює в 10 000 грн.00 коп. В подальшому позивач без проведення ремонту відчужив ушкоджений автомобіль, а після цього в жовтні 2016 року звернувся до суду з даним позовом. Просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала, в наданих суду запереченнях посилалась на недоведеність позивачем розміру завданої ушкодженням автомобіля матеріальної шкоди. Вказували, що згідно дослідження за № СА0040ВС-22.04/5+дод від 22.04.2016 року зробленого ТОВ «Гарант - АСІСТАНС», на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 58 551 грн. 71 коп. 25.04.2016 року ОСОБА_1 звернуся з заявою про страхове відшкодування до ПАТ НАСК «Оранта» в якій просив здійснити виплату згідно висновку товарознавця ТОВ «Гарант - АСІСТАНС, а отже погодився із сумою матеріального збитку у розмірі 58 551 грн. 71 коп.Страховою компанією «Оранта» було виплачено кошти у сумі 50 000 грн. і ОСОБА_4 відразу добровільно було доплачено різницю матеріального збитку у сумі 10 000 грн. як це передбаченою ст. 1194 ЦК України, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Претензій позивач до відповідача не мав. Крім того зазначила, що висновок за результатами експертного автотоварознавчого дослідження за № 030/16 від 23.03.2016 року містить у протоколі огляду транспортного засобу не вірні дані про пошкодження автомобіля, про що зроблено відповідне зауваження. До того ж, ремонтна калькуляція містить завищені майже вдвічі ціни на запчастини станом на 23 березня 2016 року, що значно менше становило у квітні 2016 року, на момент звернення позивача з заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ НАСК «Оранта»,що підтверджується дослідженням за № СА0040ВС-22.04/5+дод від 22.04.2016 року зробленого ТОВ «Гарант - АСІСТАНС». Під час розгляду справи відповідач був позбавлений можливості провести експертизу з дослідження ушкодженого автомобіля в зв'язку з відчуженням його позивачем. Також вказувала, що позивач в зв'язку з відчуженням автомобіля без ремонту не поніс витрати на відновлення автомобіля, а суму, за яку відчужив, не підтвердив, отже міг продати за суму, більшу за вартість автомобіля на момент ДТП, таким чином вказувала на недоведеність позивачем заявленого до стягнення розміру матеріальної шкоди. Заперечила також доведеність позивачем понесених витрат на таксі, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини:

08.03.2016 року о 11 год. 20 хв. трапилося ДТП в м. Черкаси , бул. Шевченка , 208/1, а саме рамкова зона, ОСОБА_4 , керував автомобілем ГАЗ 3302 КФУ-1, д.н.з. НОМЕР_3 під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до по сторонніх осіб в наслідок чого здійснив наїзд на автомобіль PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2.

ДТП сталась з вини ОСОБА_4, що підтверджено постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.03.2016 року, якою ОСОБА_4, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Згідно ст.61 ЦПК України вирок або постанова у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2 належний ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5, виданого РВ ДДАІ УМВС України 20.07.2010 року

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 3302 КФУ-1, д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_6, застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом АЕ/2825499 терміном дії з 28.03.2015 р. до 27.03.2016 р.

Згідно дослідження за № СА0040ВС-22.04/5+дод від 22.04.2016 року зробленого ТОВ «Гарант - АСІСТАНС», на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 58 551 грн. 71 коп.

25.04.2016 р. позивач звернувся до страхової компанії ПАТ "НАСК "Оранта" з заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховою компанією ПАТ "НАСК "Оранта" було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. і відразу добровільно відповідачем ОСОБА_4 було доплачено різницю матеріального збитку у сумі 10 000 грн. Дані обставини визнаються сторонами по справі, тому в контексті ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження № 030/16 від 23.03.2016 р., складеного за замовленням позивача експертом СПД ОСОБА_7, розмір матеріальних збитків заподіяних ОСОБА_1 в результаті пошкодження в ДТП автомобіля PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2 на дату складання висновку складає 74 115, 44 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 135 569, 55 грн.

В ході розгляду справи позивач та його представник повідомили, що після виплати страхового відшкодування страховою компанію ПАТ "НАСК "Оранта" та після доплати різниці матеріального збитку відповідачем автомобіль PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2 ним був відчужений.

Відповідачем в судовому засіданні заявлялось клопотання про проведення експертизи для визначення матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ушкодження автомобіля, однак в зв'язку з відчуженнм автомобіля позивачем та не можливістю останнього надати для дослідження ушкоджений автомобіль судова експертиза не призначалась.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Відповідно до ст. ст. 1194 ЦК України, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідачем ОСОБА_4 добровільно було доплачено позивачу різницю матеріального збитку у сумі 10 000 грн., відповідно до дослідження за № СА0040ВС-22.04/5+дод від 22.04.2016 року зробленого ТОВ «Гарант - АСІСТАНС».

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження належними і допустими доказами розмір завданої позивачу матеріальної шкоди ушкодженням автомобіля PEUGEOT, 308, д.н.з. НОМЕР_2 та в чому конкретно вони полягали - реальних збитках чи упущеній вигоді, виходячи з наступного.

Посилання позивача щодо стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди в розмірі, що дорівнює розміру матеріальних збитків та вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно висновку за результатами експертного авто товарознавчого дослідження від 23.03.2016 року спеціаліста-автотоварознавця, станом на дату складання, суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, оскільки існує дослідження за № СА0040ВС-22.04/5+дод від 22.04.2016 року зробленого ТОВ «Гарант - АСІСТАНС», зроблене на місяць пізніше, в якому зазначена менша сума розміру матеріальних збитків та відповідно до якого відповідач здійснив різницю доплати матеріального збитку, крім того, підставою покладання на особу, відповідальну за завдання шкоди, обов'язку відшкодувати вартість ремонту ушкодженої речі є те, що власник (володілець) ушкодженого майна фактично поніс відповідні витрати або має їх понести для відновлення стану ушкодженого майна. Разом з тим, згідно пояснень позивача та його представника, автомобіль, який перебував в його володінні, позивач не відновлював, а продав його в ушкодженому стані на запчастини. Отже відсутні підстави відшкодування позивачу вартості відновлювального ремонту, який ним фактично не здійснювався і не може здійснюватись у зв'язку з вибуттям автомобіля з його фактичного володіння.

Крім того, позивач не надав суду належних та допустимих доказів в контексті ст. 57-59 ЦПК України, які б підтвердили ціну, за якою ним відчужений зазначений автомобіль, також ним не була проведена оцінка вартості автомобіля в ушкодженому стані на момент продажу, що не дає можливості суду встановити реальну вартість втраченого майна на підтвердження того, що позивач дійсно зазнав збитків в результаті продажу автомобіля в пошкодженому стані , який значно зменшив ринкову вартість автомобіля.

З приводу зазначених у позові позивачем стягнення розміру витрат на проїзд з відповідача в сумі 10 000 грн., суд зазначає, що позивач не наддав суду належних та допустимих доказів на обґрунтування даних витрат та не довів в судовому засіданні понесення їх останнім.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру завданої йому матеріальної шкоди та в чому конкретно понесені ним збитки полягали у зв'язку з продажем автомобіля без проведення ремонту за ціною, щодо якої не доведено її зменшений розмір порівняно з вартістю автомобіля на момент пошкодження, суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП не підлягають до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5, ПАТ «Київхліб» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О. А. Смоляр