Справа № 129/294/17 Провадження № 22-ц/772/2237/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

за участі секретаря Агеєвої Г.В., апелянтки, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляцій-ного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4,

Жерденівської сільської ради Гайсинського району Вінницької об-

ласті про визначення додаткового строку для подання заяви щодо

прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайсинсь-кого районного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

26 січня 2017 року ОСОБА_3 звернулася у Гайсинський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4, Жерденівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що 08 серпня 2009 року померла мати позивачки ОСОБА_5. Пі-сля її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,0760 га, належної померлій згідно Державного акту на право власності на зе-мельну ділянку від 22 березня 2005 року серії ВН № 222905. За життя ОСОБА_6 заповіт не складала. Спадкоємцями за законом є позивачка ОСОБА_3 та дочки померлої ОСОБА_4, ОСОБА_7 Остання відмовилася від спадщини після смерті матері на користь позивачки. У нотаріальній конторі позивачці повідомили, що вона пропустила строк на прийняття спадщини. В установлений строк позивачка заяву про прийняття спадщини нотаріусу не по-давала у звязку з похилим віком, незадовільним станом здоровя. За таких об-ставин ОСОБА_3 просила суд визначити їй додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 ( а. с. 2 ).

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року позов задоволений. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 08 серпня 2009 року після смерті ОСОБА_5 ( а. с. 21 ).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, залучити до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Апелянтка посилається на незаконність оскаржува-ного рішення суду, зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не пов-ною мірою зясував коло спадкоємців, відносини між ними з питання надання додаткового строку для прийняття спадщини, не залучив до участі у справі всіх спадкоємців першої черги за законом, чим, зокрема, порушив її права бути сто-роною у справі та отримати право на частину спадкового майна ( а. с. 30-32, 55-58 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарза апелянтки, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній дока-зи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстан-ції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частко-вому задоволенню.

Відповідно до вимог статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимо-ги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, воно є не-законним, необгрунтованим.

Посилаючись на положення статей 1270, 1272 ЦК України, розяснення, ви-кладені в абзаці третьому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного про-цесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», на ви-знання відповідачами позову, суд першої інстанції вважав, що позивачка про-пустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому захищаючи її спадкові права, дійшов висновку про необхідність визначення рішенням суду додаткового строку у шість місяців для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції неможливо, оскаржуване рішення ухвалене судом всупереч норм матеріального і процесу-ального права.

Згідно статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встанов-леного статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спад-щини, може подати заяву про її прийняття нотаріусу за місцем відкриття спад-щини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами згідно розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», є причини, повязані з обєктивними, непереборни-ми, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути засто-совані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Слід врахувати розяснення, викладені у пунктах 23, 24 постанови Плену-му Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову прак-тику у справах про спадкування», де підкреслено, що у справах стосовно пра-ва на спадщину в наявності має бути відмова нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину; поважними причинами для задоволення за-явленої в суд вимоги слід визнавати иакі, що повязані з обєктивними, непере-борними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_3 зазначає, що не зверта-лася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через похилий вік та стан здоровя. Разом з тим поважність причин, через які позивачкою пропущений строк на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини понад сім років, жодним чином не доведена. Тобто слід дійсти висновку, що у ОСОБА_3 не було перешкод для подання відповідної заяви в нотаріальну контору та обєк-тивно відсутні поважні причини невчинення дій з прийняття спадщини. У да-ній цивільній справі також відсутні відомості щодо розгляду нотаріусом звер-нення ОСОБА_3 з приводу прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_11.

Крім того, заслуговують на увагу та є небезпідставними доводи апеляційної скарги щодо незалучення до участі в справі як правонаступників за правом представлення внуків померлої, адже їх батько ОСОБА_8 Степано-вич, який помер 17 березня 2008 року, був сином спадкодавиці ОСОБА_5 ( а. с. 37-38, 40).

Щодо вимоги апеляційної скарги про залучення до участі в справі як спів-відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 слід зазначити, що порядок залучення співввідповідачів регулюється статтею 33 ЦПК України. Апеляційний суд не наділений повноваженнями за-лучення до участі в справі зазначених осіб як співвідповідачів на стадії апеля-ційного провадження.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильних, помилкових висновків, викладених в оскаржу-ваному рішенні, що за встановлених фактичних обставин є, нібито, підстави для задоволення позову у звязку з наявністю поважних причин, що пояснюють поважність пропуску процесуального строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд не надав належну правову оцінку виниклим та наявним між сторонами у справі правовідносинам, обєктивно не дослідив всі обставини справи, обмежившись визнанням відповідачами позову, а відтак є всі законні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною першою статті 303 ЦПК України встановлено, що під час розгля-ду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і об-грунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скар-ги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 309 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування рі-шення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; не-відповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З врахуванням норм частини пятої статті 88 ЦПК України, якщо суд апеля-ційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 10 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Жерденівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прий-няття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 понесені судові витрати у справі з оплати судовим збором апеляційної скарги в сумі 704,00 гривні.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголо-шення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про-тягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: