Справа № 308/1491/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 серпня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Вереш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №MKMOGR від 30.09.2008 року,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ « Приватбанк») в особі представника позивача ОСОБА_2О звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарноу порядку суми заборгованості за кредитним договором №MKMOGR від 30.09.2008 року в розмірі 4150,00 доларів США, що станом на 30.11.2016 року за курсом НБУ (1 долар США = 25,59 грн.) складає 106 198,50 грн. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 30.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №MKMOGR, згідно якого банк надав ОСОБА_3, а остання отримала суму кредиту у розмірі 6180,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном погашення в строк до 30.09.2013 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. ОСОБА_4 поручився перед Кредитором за виконання усіх зобовязань боржником ОСОБА_3 та разом з боржником нести солідарну відповідальність перед кредитором.

Вказує, що ОСОБА_3, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі та строки, визначені умовами договору належним чином не виконала, у звязку з чим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.11.2013 року становила 4940, 26 доларів США. Враховуючи, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим у неї виникла заборгованість по сплаті пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, яка за період з 26.11.2013 року по 30.11.2016 року по кредитному договору №MKMOGR від 30.09.2008 року становить 4 150,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2016 року (1 долар США = 25,59 грн.) складає 106 198,50 грн., яку ПАТ КБ « Приватбанк» просило стягнути на його користь із відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи міститься заява, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав та мотивів, викладених у позові, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. На підставі наведеного, суд керуючись ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 30.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №MKMOGR, згідно якого банк надав відповідачу ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 6 180,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом , з кінцевим терміном повернення кредитних коштів строком до 30.09.2013 року, що стверджується кредитним договором №MKMOGR від 30.09.2008 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 6 180,00 доларів США.

Як вбачається з кредитного договору, ОСОБА_3 отримала кошти від ПАТ КБ «Приватбанк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки за яким останній зобовязався перед позивачем відповідати в обсязі, що і позичальник, за належне виконання ОСОБА_3 зобовязань, визначених кредитним договором MKMOGRвід 30.09.2008 року.

Пунктом 4 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.5 договору поруки, банком було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором № MKMOGRвід 30.09.2008 року .

Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання.

Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

Однак, як стверджує позивач, у порушення умов кредитного договору, ОСОБА_3 належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків, в звязку з чим розмір заборгованості відповідно до розрахунку станом на 30.11.2016 року перед позивачем по кредитному договору № MKMOGR від 30.09.2008 року становить 10 321,61 дол. США, з яких: 2 864,90 дол. США заборгованість за кредитом; 433,62 дол. США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 142,31 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6880,78 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 4940,26 дол.США, що за курсом НБУ становить 39472,67 грн. заборгованості за кредитним договором №MKМОGR від 30.09.2008 року, з яких: 2864,90 дол. США - заборгованість за кредитом; 433,62 дол. США - відсотків; 142,31 дол. США комісії; 1234.38 дол. США - пені; 31,29 дол. США штраф (фіксована частина); 233,76 дол. США штраф (процентна складова) та 738,82 грн. судових витрат. Із зазначеного судового рішення убачається, що вказана заборгованість виникла станом на 25.11.2013 р.

Згідно змісту позовної заяви вказане рішення суду не виконано і за період з 26.11.2013 року по 30.11.2016 року по кредитному договору №MKMOGR від 30.09.2008 року виникла заборгованість по сплаті пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 4 150,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 30.11.2016 року (1 долар США = 25,59 грн.) складає 106 198,50 грн.

Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільногозаконодавства.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2014 року , яке набуло законної сили , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.11.2013 року становила 4940, 26 доларів США.

Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі по тексту - Постанова Пленуму) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що , зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення Ужгородським міськрайонним судом рішення від 22.12.2014 року боржник не погашав заборгованість по кредитному договору.

Таким чином, Банк має право нараховувати пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту в період після 25.11.2013 року.

Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. (ч.3 ст.267 ЦК).

Оскільки відповідачі не подавали клопотання про застосування позовної давності, відсутні підстави для її застосування.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором №MKMOGR від 30.09.2008 року в сумі 4 150,00 доларів США (чотири тисячі сто пятдесят) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 30.11.2016 року складає 106 198,50 грн. (сто шість тисяч сто девяносто вісім гривень, 50 коп.) є обґрунтованими і підлягають до задоволення з мотивів викладених вище.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 543, 551, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,88, 169, 212-215, 224-226ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №MKMOGR від 30.09.2008 року задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязання за кредитним договором №MKMOGR від 30.09.2008 року за період з 26.11.2013 року по 30.11.2016 року в сумі 4 150,00 доларів США (чотири тисячі сто пятдесят) доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 30.11.2016 року складає 106 198,50 грн. (сто шість тисяч сто девяносто вісім гривень, 50 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сплачений ними судовий збір у рівних частках у розмірі по 800,00 гривень з кожного .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення з врахуванням вихідних днів та днів перебування судді у відпустці складено і підписано 28.08.2017 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1