Провадження №2/403/4711/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2012 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Вовчук О.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Бондар І.М.

від відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права на обов'язкову частку у спадщині -

В С Т А Н О В И В:

Солонянська райдержадміністрація Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_3 з вищезазначеним позовом та просить суд визнати за малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на обов'язкову частку у спадщині після померлого батька - ОСОБА_5, в розмірі 1/2 частини всього спадкового майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9. Згідно розпорядження голови Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 17.12.2009 року малолітній ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв'язку з позбавленням батьківських прав батька - ОСОБА_5 (рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2007 року по справі № 2-0497-2007) та позбавлення батьківських прав матері дитини - ОСОБА_6 (рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2009 року по справі № 2-528/09). З 2007 року по 2010 рік малолітня дитина перебувала у Васильківській загальноосвітній школі - інтернаті. 01.03.2010 року ОСОБА_3 була влаштована до прийомної сім'ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в якій перебуває по цей час. 07.04.2010 року службою у справах дітей Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області було здійснено запит до служби у справах дітей Бабушкінського району м. Дніпропетровська з метою з'ясування питання належності малолітній на праві приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1. На що була отримана відповідь від 13.04.2010 року про те, що за вищезазначеною адресою зареєстрована в неприватизованій квартирі малолітня ОСОБА_3 Згідно довідки ЖЕКу № 13 м. Дніпропетровська від 08.11.2011 року № 267 - малолітня ОСОБА_3, 1999 року народження, зареєстрована у спадковій квартирі з 02.07.2004 року. Власником квартири є ОСОБА_4, 1966 року народження (на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19.03.2008 року). Згідно інформації Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 14.03.2012 року № 708/01-16, 07 серпня 2007 року після померлого ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №607/2007 за заявою про прийняття спадщини за заповітом від імені ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Тобто, згідно заповіту складеного нині померлим ОСОБА_5, квартиру за вищезазначеною адресою останній заповів ОСОБА_4 Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.03.2012 року № 3584, 19.03.2008 року на ім'я відповідачки Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отже, на день смерті ОСОБА_5 його донька ОСОБА_3 була малолітньою, а тому згідно ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. У разі якби спадкування відбулося за законом, спадкоємицею І черги за законом була б донька померлого ОСОБА_5 Таким чином, при спадкуванні за законом малолітній ОСОБА_3 належало б спадкове майно повністю. ОСОБА_3, як малолітня донька померлого має права на обов'язкову частку, а саме: на 1/2 частину від усього спадкового майна, але нотаріальна контора не перевіривши повністю всіх спадкоємців за законом безпідставно видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом усієї квартири ОСОБА_4 У зв'язку з чим, позивач, виключно в інтересах дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3, 1999 року народження, звернувся до суду за захистом майнових прав дитини.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на докази наявні в матеріалах справи.

Представник відповідача не заперечував проти часткового задоволення позову, а саме: визнавши за ОСОБА_3 обов'язкову частку у спадщині у розмірі не більше 1/4 від усього спадкового майна.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звернувся.

Заслухавши пояснення, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 24 січня 2009 року серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, матір'ю якої є ОСОБА_9, а батьком - ОСОБА_5 (а.с. 7).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2007 року по цивільній справі № 2-0497-2007 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, було позбавлено батьківських прав у відношенні його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року по цивільній справі № 2-528/09 за позовом Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої вона є (а.с. 10-11).

Згідно розпорядження голови Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області № 736-р-09 від 17.12.2009 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала в Васильківській школі - інтернаті, було встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8).

Розпорядженням голови Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області № 149-р-10 від 01.03.2010 року, дитину, позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.03.2010 року було влаштовано до прийомної сім'ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 13 - 14).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.10.1997 року, виданого ВАТ «Будівельно-монтажний трест № 17», квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а.с. 55).

08 травня 2007 року ОСОБА_5 склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., згідно якого все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_4 (а.с. 49, 50).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25 липня 2007 року серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_5 (а.с. 47).

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.03.2012 року №3584, 19.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4 Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Відповідно довідки, виданої КЖЕП «Південне» ЖЕК № 13 від 21.10.2011 року, ОСОБА_3, 1999 року народження, з 02.07.2004 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що після померлого ОСОБА_5 спадкоємцем І черги за законом, крім малолітньої доньки ОСОБА_3, також ще є мати спадкодавця, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8. На момент смерті ОСОБА_5 та відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_9), вік його матері, ОСОБА_12 складав 65 повних років, а отже, вона була непрацездатною особою, яка також, з урахуванням вимог ст. 1241 ЦК України, мала право на обов'язкову частку у спадщині після померлого сина.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України).

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до чч. 3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, спадкоємцями першої черги за закону після померлого ОСОБА_5 є його малолітня донька, ОСОБА_3 та непрацездатна мати, ОСОБА_12 Тобто у разі відсутності заповіту кожен з них мав би право на 1/2 частину від всього спадкового майна, зокрема, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Таким чином, малолітня ОСОБА_3, в інтересах якої подано даний позов, має право на обов'язкову долю у спадщині після померлого батька, яка становить половину частки, яка належала б спадкоємцю у разі спадкування за законом, тобто на 1/4 частину від всього спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права на обов'язкову частку у спадщині - задовольнити частково та визнати за малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на обов'язкову частку у спадщині після померлого батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всього спадкового майна.

Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, що, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Солонянської райдержадміністрації Дніпропетровської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права на обов'язкову частку у спадщині - задовольнити частково.

Визнати за малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на обов'язкову частку у спадщині після померлого батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всього спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 107 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Шевцова