Справа № 754/3698/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з червня 2015 року припинили шлюбні стосунки, відносини їх не склалися, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає їх подальше спільне сімейне життя неможливим, а тому звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд шлюб, укладений між ними, розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Також зазначив, що категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки це не дасть жодних результатів.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що їх сім"ю можна зберегти, оскільки у них є двоє дітей, які потребують батьківської уваги та турботи. У зв"язку з зазначеним відповідачка просить надати сторонами строк на примирення 6 місяців.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім′ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з′ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

З урахуванням вимог діючого законодавства та тих обставин, що сімейні стосунки між сторонами припинені лише нещодавно, а тому можуть бути відновлені, відповідачка бажає зберегти сім"ю, наполягає на тому, щоб судом був наданий строк на примирення, подружжя має двох неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що клопотання відповідачка підлягає частковому задоволенню, а сторонам повинен бути наданий строк для примирення 2 місяці. Суд вважає цей строк достатнім для того, щоб сторони могли вчинити дії щодо примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 191 ЦПК України, ст. 110, 111 Сімейного Кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Надати сторонам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення 2 місяці.

Справу розглядом відкласти на 06 листопада 2017 року на 16 годин 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: