Ухвала

Іменем України

21 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, проживання дитини з матір'ю, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання способу участі у вихованні дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у них немає взаєморозуміння та поваги, постійно виникають конфліктні ситуації та сварки.

Крім того, як вказує позивач, відповідач заперечує проти проживання дочки з матір'ю після розірвання шлюбу, що не відповідає інтересам малолітньої дитини та є підставою для визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_5, визначити з матір'ю місце проживання їх малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також встановити спосіб участі батька ОСОБА_5 у вихованні дочки.

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, просив визначити спосіб його участі у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання побачень для спілкування та спільного відпочинку з 16 год. 30 хв. до 20.00 год. кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, п'ятниці, а також з 20.00 год. кожної п'ятниці до 8.00 год. кожного понеділка. Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтував тим, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з їхньою дочкою.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2015 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 04 вересня 2009 року, актовий запис № 1282, розірвано.

Дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з її матір'ю ОСОБА_4.

Зустрічний позов задоволено частково.

Визначено участь ОСОБА_5 у вихованні дитини ОСОБА_6 періодичними побаченнями по 3 години з понеділка по п'ятницю включно кожного тижня з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька та можливістю спільного відпочинку батька і дитини протягом періоду доби з 8 години по 20 годину в суботу та неділю не менше чотирьох разів на місяць.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 121 грн 80 коп. судових витрат.

В іншій частині зустрічного позову і судових витрат відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2015 року в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини змінено.

Визначено участь ОСОБА_5 у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, періодичними побаченнями по 3 години з понеділка по п'ятницю включно кожного тижня з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, та можливістю спільного відпочину батька і дитини протягом періоду доби з 08 години по 20 годину в суботу та неділю не менше чотирьох разів на місяць у присутності матері ОСОБА_4.

В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року скасовано в часині зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення способу участі у вихованні дитини, справу в цій частині направлено на новий розгляд до цього ж суду.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 липня 2015 року в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини змінено.

Визначено участь ОСОБА_5 у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та встановлено такий порядок побачень: середа з 17.00 год. до 19.00 год., п'ятниця з 16.00 год. до 20.00 год., перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місця з 10.00 год. до 18.00 год.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, врахував висновок органу опіки та піклування, наданий у вигляді рішення Івано-Франківського виконавчого комітету від 09 липня 2015 року, а тому обгрунтовано визначив порядок та спосіб участі батька у вихованні дитини.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що апеляційним судом не досліджувались відомості, отримані службою у справах дітей, а лише взятий був до уваги рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Крім того, доводи особи, яка подала касаційну скаргу, спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій було встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 04 вересня 2009, актовий запис № 1282.

Під час перебування у шлюбі них15 лютого 2010 року народилася дочка ОСОБА_6

Відповідно до характеристик від 27 квітня 201 5року та 24 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем роботи.

ОСОБА_5 працює в Федерації футболу України.

Відповідно до довідки будинкового комітету відповідач позитивно характеризується за місцем проживання.

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26 червня 2015 року надано висновок щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 з матір'ю ОСОБА_4

З витягу з кримінального провадження №1 002691 вбачається, що 01липня 2015 року на підставі заяви позивачки до ЄРДР внесено відомості за ч.2 ст. 156 КК України про вчинення її чоловіком (відповідачем по справі) розпусних дій щодо своєї неповнолітньої дочки.

За змістом ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141, 150, 151-153 СК України батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, мають рівні права та обов'язки щодо виховання дитини; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дітей; предметом основного піклування батьків є найкращі інтереси дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов'язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Колегія суддів з цього робить висновок, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

У дітей є власні інтереси, відмінні від інтересів батьків, і виховання батьків повинно бути спрямовано на досягнення найкращих інтересів дітей. Рівність прав батьків і дитини полягає, в тому числі, у рівному часі дитини та обох батьків для спілкування. Батько з дитиною не живе, дитина живе з матір`ю, і вони з приводу рівності часу для побачень знаходяться у фактично нерівних умовах. Дитина фактично недоотримує батьківської уваги і цим порушуються її інтереси. Це ж стосується і необхідності побачень з дитиною у присутності матері. Кримінальна справа закрита, чому є підтвердження, негативні характеризуючі дані щодо ОСОБА_5 відсутні. Підстав вважати, що він буде чинити негативний вплив на дитину немає ніяких. Тому, при побаченнях дитини і батька обов'язкової потреби у присутності матері немає, як немає такої потреби у присутності батька під час спілкування доньки з матір'ю. Такі висновки витікають з характеристики дитини, яка рівнозначно ставиться до обох батьків і її прагнення бачити сім'ю цілісною.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак