Єдиний унікальний номер 227/1958/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1439/2017
Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Соломаха Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.,

суддів Мальованого Ю.М.,Мірути О.А.

при секретарі Ротар Я.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Добропіллі Донецької області, Добропільське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, Клініка професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України», про надання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Добропільського міськрайонного управління Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Донецькій області, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Добропіллі Донецької області, Добропільське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, про надання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки).

Зазначав, що працював гірником підземним 5 розряду в Виробничому структурному підрозділі «Шахта Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», звідки був звільнений наказом № 87 від 12.05.2014 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоровя.

Після звільнення у зв'язку із погіршенням стану здоров'я він лікувався в КЛПЗ «Добропільська центральна міська лікарня». На запит КУОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» № 29 від 02.10.2015 року Добропільським міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області йому була видана інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) за № 656/02 від 10.11.2015 року.

Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 10.12.2015 року №43/1043 йому встановлено діагноз «хронічний бронхіт» II ст. ф. затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пнемосклероз, ЛН І-ІІ ст.

У встановленні професійного захворювання (якого в позові не зазначено) Державною установою «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» клініка професійних захворювань йому було відмовлено у звязку із відсутністю протоколу дослідження санітарно-гігієнічних норм по тяжкості праці за грудень 2015 року, оскільки в листопаді 2015 року при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов його праці були занижені норми по тяжкості праці.

Посилаючись на те, що

- він звертався до Добропільського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області з заявою про надання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці;

- на його звернення відповідач листом № 228/02 від 19.04.2016 року відмовив йому в наданні доповнень, послався на те, що йому видана Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) за № 656/02 від 10.11.2015 року та згідно п. 1.8 наказу МОЗ України № 614 від 13.12.2004 року «Про порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» доповнення до санітарно-гігієнічних характеристик (інформаційних довідок) видається санітарно-епідеміологічною службою "тільки" на підставі запиту лікувально-профілактичного закладу, який має право встановлювати остаточний діагноз про професійне захворювання;

- відмова відповідача видати йому доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) відповідно до протоколу дослідження санітарно-гігієнічних норм по тяжкості праці за грудень 2015 року є необґрунтованою та порушує його конституційні, трудові права

просив зобовязати відповідача видати йому доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов його праці (інформаційної довідки) відповідно до протоколу дослідження санітарно-гігієнічних норм по тяжкості праці за грудень 2015 року (а.с. 2-6 т. 1).

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 серпня 2017 року відповідача - Добропільське міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області замінено на Головне управління Держпраці у Донецькій області (а.с. 89 т. 1).

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, залученаКлініка професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» (а.с. 245 т. 1).

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держпраці у Донецькій області про надання доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки (а.с. 35-37 т. 2).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, неналежну оцінку доказів, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог (а.с. 53-62 т. 2).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Держпраці у Донецькій області в судове засідання апеляційного суду не з'явився. Про час та місце розгляду справи представник Головного управління Держпраці у Донецькій області ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності юридичної особи від 05.01.2017 року за № 7/065 (а.с. 123 т. 2), повідомлений телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області 30.08.2017 року за № 3758 (а.с. 132-133 т. 2). Представник відповідача причини неявки в судове засідання суду не повідомив і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що він не зявився у судове засідання без поважних причин.

Представники третіх осіб ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Добропіллі Донецької області, Добропільського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області, Клініки професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, причини неявки в судове засідання суду не повідомили і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що вони не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які не зявилися у судове засідання, оскільки відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, починаючи з 07.12.1998 року працював на шахті «Добропільська» ГХК «Добропіллявугілля» гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті. 28.02.2000 року переведений гірничим робітником очисного забою підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті. 19.10.2000 року переведений гірничим робітником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті. 10.05.2014 року звільнений за п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоровя, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 9-11 т. 1).

02.10.2015 року головний лікар Добропільської лікарні інтенсивного лікування ОСОБА_4 направив запит головному державному санітарному лікарю Добропільського міськрайонного управління Головного управління Державної санітарно -епідеоміологічної служби в Донецькій області на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання (отруєння) щодо ОСОБА_2 (а.с. 54 т. 1).

08.10.2015 року головним державним санітарним лікарем м. Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів директору Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» направлено припис № 581/02 від 08.10.2015р. на надання роботодавцем (особою) документів, що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) на працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) щодо ОСОБА_2 (а.с. 52-53 т. 1).

Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на виконання припису № 581/02 від 08.10.2015р. на адресу головного державного санітарного лікаря м. Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів направлено листа № 1-2587 від 02.11.2015 року із зазначенням умов праці ОСОБА_2 В листі зазначено, що до 2014 року атестація підземних робочих місць на шахті «Добропільська» не проводилася, дані лабораторних досліджень та замірів параметрів дії шкідливих виробничих факторів за період роботи ОСОБА_2 на шахті відсутні; лабораторні дослідження та заміри параметрів дії шкідливих виробничих факторів за показниками запиленості, шуму, вібрації, тяжкості та напруженості праці на робочому місці гірничого працівника очисного забою ділянки з видобування вугілля № 1 проведені 08.02.2014-10.02.2014 року; атестація робочих місць на шахті «Добропільська» проведена ДП «НДІ МЄП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України» в лютому 2014 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року, за умовами праці підземні робочі місця віднесені до 3 класу І-ІІІ ступеня шкідливості (а.с. 43-46 т. 1).

10.11.2015 року Добропільським міськрайонним управлінням Головного управління Державної санітарно - епідеоміологічної служби в Донецькій області видано інформаційну довідку про умови праці працівника ОСОБА_2 при підозрі у нього професіонального захворювання (отруєння) № 656/02, яка затверджена головним державним санітарним лікарем м. Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів (а.с. 48-51 т. 1).

Згідно виписки № 1116 від 14.12.2015 року із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 з 16.11.2015р. до 07.12.2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Клініці професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» та згідно висновку Центральної лікарсько-експертної комісії від 10.12.2015 року (протокол № 43/1043) йому встановлено:

- заключний діагноз: хронічний бронхіт ІІ ст. ф. затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. захворювання професійне, встановлено вперше; підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання явилися: дані клінічного обстеження; динаміка захворювання, інформація про умови праці на підставі інформаційної довідки від 10.11.2015 року № 656/02, згідно якої хворий підлягав дії пилу, концентрація якого перевищувала ГДК, стаж в шкідливих умовах праці 31 рік 3 місяця;

- хронічна радикулопатія L5, S1 в ст. затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом - захворювання не повязане з умовами праці, враховуючи дані, представлені в інформаційній довідці № 656/02 від 10.11.2015 року (а.с. 16 т. 1).

В звязку із встановленням професійного захворювання Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» зроблено повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 № 529 від 10.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_2 встановлено діагноз: основний: хронічний бронхіт ІІ ст.ф. затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. захворювання професійне, встановлено вперше; супутній: хронічна радикулопатія L5, S1 в ст. затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання: пил (а.с. 15 т. 1).

Наказом по Добропільському міськрайонному управлінню Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Донецькій області № 52 від 22.12.2015 року було створено комісію з розслідування причин виникнення професійного захворювання колишнього працівника шахти «Добропільська» ОСОБА_2 (а.с. 41-42 т. 1).

В результаті розслідування причин виникнення у позивача професійного захворювання - хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмосклероз, легенева недостатність І-ІІ ст. 23.12.2015 року було складено акт № 16 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, який затверджений головним державним санітарним лікарем м. Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів (а.с. 27 т. 2).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Добропіллі Донецької області № 0517/12057/12057/1 від 08.02.2016р. на підставі акту П-4 за № 16 від 23.12.2015 року та висновку МСЕК від 26.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_2 встановлена стійка втрата професійної працездатності 25% безстроково, ОСОБА_2 взято на облік, як потерпілого, з 23.12.2015 року; зареєстровано страховий випадок «профзахворювання» за номером 12057 з 01.02.2016 року з датою початку виплат 26.01.2016 року (а.с. 24 т. 2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними, що після виявлення у позивача захворювань їх фіксування та подальше розслідування було проведено відповідно до вимог діючого законодавства. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, який не узгоджується з Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, та Порядком складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, який затверджений наказом МОЗ України від 13.12.2004 року № 614.

Зазначений висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив, що порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, їх доповнення врегульовані Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, та Порядком складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, який затверджений наказом МОЗ України від 13.12.2004 року №614.

Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року) факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до ст. 22 Закону України від 14.10.1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (в редакції Закону України від 21 листопада 2002 року № 229-IV) роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі Порядок).

Відповідно до пункту 63 Порядку до хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою. До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів.

Пунктом 64 Порядку встановлено, що віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662.

Відповідно до Процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці, яка є додатком № 14 до Порядку, професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу, склад якої затверджує керівник такого закладу (п. 1).

Рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння) (п. 3).

Згідно пунктів 65 68 Порядку у разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з відповідними документами.

Для встановлення остаточного діагнозу та зв'язку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу лікар-профпатолог Автономної Республіки Крим, області або міста направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами.

До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю.

Спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання.

Діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій.

Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки.

Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку.

Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці затверджено наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 року № 614 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом МОЗ України від 19 квітня 2011 року № 224).

Відповідно до Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) (далі - санітарно-гігієнічна характеристика) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

До факторів виробничого середовища і трудового процесу належать шкідливі речовини, фізичні фактори - шум, інфразвук, ультразвук, неіонізуюче, іонізуюче випромінювання, мікроклімат, важкість та напруженість праці тощо відповідно до діючої гігієнічної класифікації умов праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу (п. 1.3).

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ. У разі необхідності до складання санітарно-гігієнічної характеристики можуть залучатись лікарі інших структурних підрозділів закладів державної санітарно-епідеміологічної служби (п. 1.4).

Санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці, лікарями інших структурних підрозділів закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, у разі їх залучення, та затверджується головним державним санітарним лікарем.

Особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством (п. 1.6).

Запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики подається ЛПЗ протягом трьох робочих днів після встановлення у працівника діагнозу підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння).

Запит ЛПЗ надсилається головному державному санітарному лікарю адміністративної території за місцезнаходженням підприємства, де працює (працював) хворий, а копії запиту надаються до робочого органу виконавчої дирекції Фонду, території, відомства, де розташоване підприємство, на якому працює (працював) хворий, та роботодавцю (особі) (п. 1.7).

ЛПЗ, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики (п. 1.8).

На непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - Інформаційна довідка), на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду (п. 1.9).

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці на запит лікувальної установи за підозрою у ОСОБА_2 двох професійних захворювань (хронічний бронхіт та хронічна радикулопатія) головним державним санітарним лікарем м. Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів було затверджено інформаційну довідку про умови праці працівника при підозрі у нього професіонального захворювання (отруєння) № 656/02 від 10.11.2015 року, на підставі якої Центральною лікарсько-експертною комісією Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» ОСОБА_2 було встановлено професійне захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст.ф. затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст., за яким ОСОБА_2 отримує страхові виплати, передбачені Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Інше захворювання, яке встановлено позивачу - хронічна радикулопатія L5, S1 в ст. затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями і больовим синдромом з урахуванням умов праці, які зазначені в Інформаційній довідці № 656/02 від 10.11.2015 року, Центральною лікарсько-експертною комісією Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» не було повязане з умовами праці та не визнане професійним захворюванням, з чим позивач не погоджується.

В судовому засіданні встановлено, що Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України», якій надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, будь-яких запитів в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби, до головного державного санітарного лікаря м. Добропілля, Олександрівського та Добропільського районів, до Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо уточнення умов праці, надання конкретних додаткових даних до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 (інформаційної довідки) не направлялося.

Відмовляючи позивачу у видачі доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) без запиту лікувально-профілактичної установи (лист № 228/02 від 19.04.2016 року) Добропільське міськрайонне управління Держсанепідслужби у Донецькій області виходило саме з порядку, який встановлений для видачі доповнень до санітарно-гігієнічних характеристик п. 1.8 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, тобто діяло у спосіб, передбачений законом (а.с. 14 т. 2).

Зобовязання відповідача видати ОСОБА_2 доповнення до інформаційної довідки умов його праці без запиту Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України» буде порушенням Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, який затверджений наказом МОЗ України від 13.12.2004 року № 614.

На уточнюючі питання апеляційного суду позивач не зміг зазначити які конкретно додаткові відомості необхідно зазначити в доповненнях до інформаційної довідки.

Відповідно до п. 1.8 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці саме лікувально-профілактичний заклад у своєму запиті до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби обґрунтовує які йому необхідні доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики (інформаційної довідки).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що в разі незгоди з висновком Центральної лікарсько-експертної комісії від 10.12.2015 року (протокол № 43/1043) Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМН України» позивач може оскаржити його в судовому порядку.

Посилання позивача на те, що в інформаційній довідці № 656 /02 від 10.11.2015 року зазначені недостовірні дані умов його праці, зокрема занижені норми по тяжкості його праці, не спростовують висновків суду, оскільки недостовірність даних умов праці, які зазначені в інформаційній довідці № 656 /02 від 10.11.2015 року не є предметом позову по цій справі. Суд першої інстанції правильно зазначив, що якщо позивач не погоджується із інформацією щодо умов праці, яка зазначена в Інформаційній довідці № 656/02 від 10.11.2015 року, він має право зазначену інформаційну довідку оскаржити в судовому порядку.

Доповнення інформаційної довідки можливо, якщо зазначені в ній відомості є достовірними, але не повними.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що заявивши вимоги про зобовязання відповідача видати йому доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) позивач обрав не той спосіб захисту.

Відповідно до п. 82 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, комісія з розслідування проводить оцінку умов праці працівника за матеріалами раніше проведеної атестації робочих місць, результатів обстежень і досліджень, проведених відповідними закладами державної санітарно-епідеміологічної служби або санітарними лабораторіями, атестованими МОЗ в установленому порядку, вивчає приписи органів державного нагляду за охороною праці, подання посадових осіб робочих органів виконавчої дирекції Фонду і представників профспілок, інструкції з охорони праці працівників, заключні акти періодичних медичних оглядів, накази та розпорядження адміністрації підприємства про порушення працівником вимог правил та інструкцій з охорони праці, строків проходження періодичних медичних оглядів, картки обліку індивідуальних доз опромінення на робочому місці джерелами радіаційного випромінювання, одержує письмові пояснення посадових осіб, інших працівників з питань, пов'язаних з розслідуванням причин виникнення професійного захворювання, а у разі потреби вимагає проведення додаткових досліджень на робочому місці та бере участь у них, вивчає первинну медичну документацію щодо хворого.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п'ять років (пункт 4). Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці (пункт 8).

Згідно інформаційної довідки № 656 /02 від 10.11.2015 року для її складання використані результати атестації робочих місць, яка була проведена на шахті «Добропільська» ДП «НДІ МЄП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України» в лютому 2014 року. Фактори виробничої середи та трудового процесу визначені на підставі карти умов праці № 61 - гірничий робітник очисного забою (а.с. 48-51 т. 2).

Як зазначило Добропільське міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Донецькій області в листі № 228/02 від 19.04.2016 року за показниками тяжкості та напруженості трудового процесу згідно «Гігієнічної класифікації праці» № 248 від 08.04.2014 року робоче місце гірничого робітника очисного забою віднесено до 3 класу 2 ступеню за вимушеною робочою позою. Решта показників: динамічне та статичне навантаження, маса вантажу, який піднімається та переміщується, наклони корпусу знаходяться в межах норми (а.с. 14 т. 2).

В письмових запереченнях на позовну заяву від 03.08.2016 року ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» посилається на те, що атестація робочих місць на підприємстві була проведена в 2014 році та наказом № 2711 від 14.11.2014 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» були затверджені карти умов праці для робітників підприємства по професіям. Карта умов праці з протоколом проведення досліджень важкості умов праці та напруженості гірничого робітника очисного забою № 61 від 26.02.2014 року була надана в Держсанепідслужбу для складання інформаційної довідки умов праці ОСОБА_2 (а.с. 84-87 т. 1).

Зазначені письмові пояснення відповідача підтверджуються наданими ним матеріалами атестації робочих місць за умовами праці, а саме, копією наказу № 374 від 07.02.2014 року «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» (а.с. 59-64 т. 1), наказом № 2711 від 14.11.2014 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» (а.с. 55-58 т. 1), картою умов праці № 61 гірничий робітник очисного забою (а.с. 38-40 т. 1), протоколом № 61 від 26.02.2014 року проведення досліджень важкості та напруженості праці гірничого робітника очисного забою (а.с. 32-33 т. 1).

Які саме відомості у протоколі № 61 від 26.02.2014 року проведення досліджень важкості та напруженості праці гірничого робітника очисного забою є недостовірними, заниженими або потребують уточнення чи доповнення позивач суду пояснити не зміг.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, апеляційний суд виходить саме з заявлених позивачем вимог про зобовязання відповідача видати йому доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) і не може давати оцінку достовірності відомостей щодо умов праці, які зазначені в Інформаційній довідці №656/02 від 10.11.2015 року, що не є предметом позову по цій справі.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що йому відомо, що після його звільнення на шахті проводилася ще одна атестація робочих місць в 2015 році, яка зафіксувала більш важкі умови праці, є недоведеними.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження проведення повторної атестації робочого місця позивача в грудні 2015 року та не надано протокол дослідження санітарно-гігієнічних норм по тяжкості праці за грудень 2015 року, на підставі якого він просить видати доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики (інформаційної довідки). ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» проведення атестації робочих місць в 2015 році заперечує.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не були витребувані медичні документи з Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України», не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

В матеріалах справи відсутні клопотання позивача щодо витребування судом будь-яких медичних документів. В судовому засіданні апеляційного суду позивач не зміг уточнити які документи мав витребувати суд з Клініки професійних захворювань та на підтвердження яких обставин.

В матеріалах справи є звернення позивача на адресу Клініки професійних захворювань від 12.06.2017 року, в якому позивач просив надіслати запит до Головного управління Держпраці в Донецькій області для отримання доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (інформаційної довідки) по професії ГРОЗ 5 розряду (а.с. 23 т. 2). Проте які саме додаткові дані має запросити Клініка в запиті не зазначено.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, та Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, який затверджений наказом МОЗ України від 13.12.2004 року № 614.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу у відсутність представника ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», не ґрунтуються на нормах процесуального права. Відповідно до ст. 27 ЦПК України участь у судовому засідання є правом осіб, які беруть участь у справі. ЦПК України не передбачені заходи примусу щодо явки у судове засідання третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не виніс ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці АМН України», також є необґрунтованими. В матеріалах справи є відповідна ухвала від 07.06.2017 року (а.с. 245 т. 1).

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування або зміни рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: Ю.М. Мальований

ОСОБА_5