№ 336/4404/17
пр. № 2/336/2280/2017
УХВАЛА

Іменем України

10 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова М.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБі Банк», зацікавлена особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного управління юстиції в Запорізькій області про скасування арешту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2017 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «ВіЕйБі Банку», зацікавлена особа Шевченківський ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, в якій позивач вказує, що є власником будинку за адресою м. Запоріжжя вул. Раєвського, 47, та квартири за адресою АДРЕСА_1. За рішенням суду від 21.01.2011 року в тому числі з позивача на користь ПАТ «ВіЕйБі Банку» було стягнуто заборгованість, а Шевченківським ВДВС в межах виконання рішення суду було накладено арешт на майно позивача. По суті вимог позивач просить зняти арешти з будинку за адресою м. Запоріжжя вул. Раєвського, 47, та квартири за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 15 ч. 1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Порядок та підстави зняття арешту з майна, який накладено органом виконавчої служби, визначений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016 року.

Так, частиною 1 ст. 59 Закону України № 1404 визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, підставою звернення з позовом про зняття арешту з майна в порядку цивільного позовного провадження є факт порушення цивільного права особи (права власності) та наявність у позивача підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, належить саме йому. Такий позов заявляється одночасно з заявленням вимог про визнання права власності на майно.

Відповідно до Аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України Верховного Суду України, застосовуючи передбачений п. 1 ст. 2, ст. 16 ЦК спосіб захисту цивільного права чи інтересу у справах за позовом про зняття арешту з майна деякі суди не враховують положень ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" і роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (зі змінами), що ці вимоги мають ґрунтуватися на праві власності або володіння, і тому задовольняють їх без визнання права власності на спірне майно або за позовами не власників або володільців (кредиторів, що не є заставодержателями, в інших зобов'язаннях).

У таких випадках повинні застосовуватись інші відповідні способи судового захисту (наприклад, оскарження постанови державного виконавця про арешт майна згідно зі ст. 383 ЦПК, припинення дії, яка порушує право, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК).

Статтею 40 Закону України № 1404 визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як зазначають частини 3-5 ст. 59 Закону України № 1404 у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже у разі закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був зняти арешт, а у разі допущенні ним бездіяльності, арешт з майна боржника може бути знятий згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Також, у відповідності до положень статі 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, у разі допущення державним виконавцем бездіяльності щодо не зняття арешту з майна у разі закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 має право звернутися до начальника Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області або до суду зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України.

Підстав для захисту прав ОСОБА_1 в порядку цивільного позовного провадження не вбачається, а зняття арешту в порядку позовного провадження рішенням суду суперечить чинному законодавству.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають розгляду в судах в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим, суд, керуючись ч. 2 п. 1 ст. 122 ЦПК України, вважає, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 122, 208, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБі Банк», зацікавлена особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного управління юстиції в Запорізькій області про скасування арешту нерухомого майна.

Копію ухвали направити позивачеві негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Голубкова М.А.