Справа № 185/5747/17
Провадження № 2-о/185/326/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме - договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 жовтня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за №2-3557, а також Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрованого 30 грудня 1996 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1591-ж.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 19 жовтня 1990 року за договором купівлі-продажу він придбав у власність житловий будинок, розташований за адресою: м.Павлоград,вул. Червоноармійстька,48, на земельній ділянці розміром 792 кв.м. При укладенні цього договору було допущено помилку в написанні прізвища - замість "Осіпян" було записано "Осипян". Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради №1147 від 26 грудня 1996 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 792 кв.м, розташовану за адресою: м. Павлоград, вул. Червоноармійська, 48, для обслуговування житлового будинку. При підготовці цього рішення, також було допущено помилку, та замість прізвища "Осіпян" було записано "Осипян". Вказана помилка була перенесена і до Державного акту на право приватної власності на землю. На час отримання правовстановлюючих документів єдиним документом, який посвідчував особу заявника був паспорт громадянина СРСР, у якому не було перекладу прізвища на українську мову. У зв'язку з тим, що він не може зареєструвати будинок та земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, він змушений звернутися до суду.

У судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи - Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19 жовтня 1990 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Червоноарміська, 48, посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №2-3557.

30 грудня 1996 року на ім'я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Павлоград, вул. Червоноармійська, 48.

Суд вважає, що при складанні договору купівлі-продажу та Державного акту було допущено помилку при написанні прізвища заявника, зумовлену неправильністю перекладу з російської мови на українську, оскільки співпадають ім'я та по батькові заявника та особи, зазначеної у правовстановлюючих документах; прізвище відрізняється лише однією літерою. Крім того, з 24 липня 1990 року місце проживання заявника зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки помилка в написанні прізвища заявника у договорі купівлі-продажу та державному акті перешкоджає заявнику зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 64, 209, 212, 256 - 258, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, правовстановлюючого документу, а саме - договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 жовтня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за №2-3557.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, правовстановлюючого документу, а саме - Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрованого 30 грудня 1996 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1591-ж.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко