У Х В А Л А

"22" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, поданої в особі представника ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про право власності на нерухоме майно.

21 серпня 2017 року до суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 мотивує тим, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. зареєстровано на праві власності за ТОВ «Кей-Колект» квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної часткової власності відповідачам, всупереч Закону України "Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

На даний час представниками ТОВ «Кей-Колект» чиняться перешкоди у користуванні квартирою, змінено замки вхідних дверей, вони намагаються виселети відповідачів з житла та продати майно, у зв'язку з чим до Дніпровського районного суду м. Києва подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно відповідача може бути ним відчужене, порушуючи права позивачів та малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, які проживають у спірній квартирі, що змушує представника позивачів звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як убачається із матеріалів справи між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 20 лютого 2008 року за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 22000,00 доларів США.

В забезпечення виконання даного договору було укладено Договір іпотеки №77707, предметом якого є спірна квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до Договору факторингу №1 укладеного 12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" Банк відступив новому кредитору право вимоги за кредитними зобов'язаннями, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20 лютого 2008 року.

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрації права власності НОМЕР_1 від 03.12.2015 року на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект» та запису про право власності НОМЕР_2 від 03.12.2015 року за ТОВ «Кей-Колект», вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною на квартиру АДРЕСА_1.

Проте, представником позивачів до заяви про забезпечення позову не долучено доказів того, що існує реальна загроза відчуження майна відповідача, яке є предметом спору і невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Як убачається із заяви про забезпечення позову, викладені підстави для забезпечення позову, а саме твердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вчинення ТОВ «Кей-Колект» дій з продажу вищевказаної квартири третім особам є неналежно обґрунтованими, мають характер формальних посилань, не підтверджені жодними належними і допустимим доказами, відтак можуть бути оцінені лише як припущення, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не обґрунтовано належним чином необхідність забезпечення позову, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку постановлення його на користь позивачів, то суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів, з дня отримання її копії.

С у д д я :