Справа № 350/566/17
Провадження № 22-ц/779/1341/2017
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення житловий будинок та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення в житловий будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районного суду від 11 липня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

10 жовтня 2017року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про вселення її та неповнолітніх дітей у житловий будинок.

Свої вимоги мотивувала тим,що з відповідачем ОСОБА_3 з 10 січня 1998 року по 05 серпня 2016 року перебувала у шлюбі, від якого мають двоє дітей сина ОСОБА_5 30.04.199 року народження та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,які після розірвання шлюбу залишені на проживанні з нею.

Вона з часу одруження, а діти з часу народження зареєстровані та проживали як члени сім»ї відповідача у житловому будинку по вул. Вагилевича,316 в с. Ясень Рожнятівського району, який належав батькам відповідача, а пізніше подарований відповідачу.

Внаслідок негативної поведінки відповідача, вона змушена разом з дітьми проживати у своїх батьків.

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється впустити її з дітьми проживати в житловий будинок, просила ухвалити рішення яким вселити її разом з дітьми в житловий будинок ОСОБА_3, який знаходиться в с. Ясень по вул.. Вагилевича, 316.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 11 липня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 задоволено, та позов ОСОБА_4

Вселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в житловий будинок, який знаходиться в с. Ясень по вул. Вагилевича, 316 Рожнятівського району.

Вирішено питання судових витрат.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на необґрунтованість та односторонність висновків суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що 10.11.2016 року він звернувся до суду із заявою про зупинення провадження в даній справі до вирішення по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до нього про поділ спільного майна подружжя, однак по вказаній заяві судом не прийнято будь-якого рішення.

Крім того, 03 квітня 2017 року він звернувся із заявою про виклик свідків, які могли підтвердити суду обставини, що мають значення для повного та обєктивного розгляду справи, яка судом не розглянута.

При ухваленні рішення судом не надано належної оцінки долученим ним письмовим доказам, а саме трьом листам Рожнятівської районної прокуратури, яз яких вбачається, що сумісне проживання з ОСОБА_1 в будинковолодінні є неможливим.

Суд не дав належної правової оцінки відповіді сільського голови с. Ясень на запит адвоката, з якої вбачається, що будинковолодіння в якому проживає позивач складається з житлового будинку та двох літніх кухонь, що підтверджує можливість проживання позивачки з дітьми в даному будинковолодінні.

Поза увагою суду залишилась та обставина, що акт, складений комісією депутатів Ясенської сільської ради від 03.10.2016 року, в якому не зазначено підставу його складання та він не затверджений сільським головою с. Ясень, не надано належної оцінки акту обстеження житлово-побутових умов сімї ОСОБА_1 від 06.10.2016 року.

На думку апелянта вказані акти є сфальсифіковані і з цього приводу він звернувся до прокурора Рожнятівського відділу місцевої прокуратури.

05.07.2017 року апелянтом подано до Рожнятівського районного суду позов про несумісність проживання з позивачами в одному будинковолодінні та просив про сумісний розгляд з позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про вселення, однак зазначене питання судом не вирішено.

Судом також не враховано те, що на його утриманні є перестаріла мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка часто хворіє та потребує стороннього догляду та постійного лікування, що підтверджується висновком ЛКК Перегінської номерної лікарні та Довідкою Ясінської сільської ради.

Посилаючись на зазначені обставини. апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_4

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 заперечили вимоги апеляційної скарги посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача. пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 10 січня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 05 серпня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, а дітей залишено проживати з матірю.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачу на праві власності на підставі договору дарування від 15.08.2008 року належить житловий будинок № 316 по вул. Вагилевича в с. Ясень Рожнятівського району.

У зазначеному будинковолодінні зареєстровані та проживають відповідач ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 проживає з часу одруження та діти ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з часу їх народження.

Встановлено, що внаслідок конфліктних ситуацій, що склалися між колишнім подружжям, ОСОБА_1 разом з дітьми стала проживати в житловому будинку своїх батьків у с. Ясень по вул. Вагилевича 494.

Разом з тим, відповідач відмовляється впустити позивача ОСОБА_1 та дітей проживати в належний йому житловий будинок, чого не заперечив також у судовому засіданні апеляційного суду.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачі як члени сімї власника житла користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку та не можуть бути позбавлені житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 156 ЖК України, та ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не впливає на право користування спірним будинком позивачами та неповнолітньою ОСОБА_2

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не вирішив по суті його клопотання про зупинення провадження в даній справі до вирішення по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до нього про поділ спільного майна подружжя, а також не розглянув клопотання про виклик свідків не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції зібрано достатньо доказів щодо прав та обовязків сторін та вирішення позову по суті на підставі наявних доказів.

Крім того, клопотання апелянта ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до вирішення справ щодо поділу майна подружжя та несумісності спільного проживання в будинковолодінні та клопотання про виклик свідків у встановленому законом порядку вирішені в апеляційній інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку акту, складеному комісією депутатів Ясенської сільської ради від 03.10.2016 року та акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї ОСОБА_1 від 06.10.2016 року.

Посилання апелянта на те, що в акті не зазначено підставу його складання та він не затверджений сільським головою с. Ясень, не дають підстав для висновку, що викладені в ньому обставини щодо причин непроживання позивача з дітьми в будинковолодінні № 316 по вул. Вагилевича в с. Ясень Рожнятівського району не відповідають дійсності.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні є перестаріла мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка часто хворіє та потребує стороннього догляду, не дають підстав для висновку, що позивачі у звязку з цим не можуть бути вселені в спірне будинковолодіння.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 11 липня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.В.Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_9