Справа № 509/2263/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

23 червня 2017 року, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 21), в якому у них народились неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких після розірвання шлюбу позивачка просила залишити на виховання їй, посилаючись на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином особисто під розписку, причини неявки не повідомила, надавши до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 15).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином - поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 14).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 20 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 21), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 20.06.2000 року, в якому у подружжя народилися неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.09.2000 р. та малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.06.2007 (а.с. 4,8,9).

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, дітей та моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити ;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 21) - розірвати ;

3. Синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити на виховання матері ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гандзій Д.М.