Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Дана позовна заява мотивована тим, що 09.09.2016 року померла мати позивача, ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:009:0735 площею 0.0703 га та 44/100 ідеальних частки житлового будинку, розташованого на даній земельній ділянці за адресою: м. Словянськ, пров. Шмідта, буд. 7. Позивач є спадкоємцем за заповітом, у визначений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11.07.2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на вищевказану частину будинку та постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю від 27.02.1998 року ДН-003004 в частині написання імені власника містить виправлення «Лідія» замість вірного «Лілія», тобто фактично вказаний документ зіпсовано.

Просить суд визнати за собою право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0703 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель №7 по пров. Шмідта в м. Словянську.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_3, не зявилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Відповідач, Словянська міська рада, в судове засідання надала заяву про розгляд справи без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступне.

09.09.2016 року у м. Словянську Донецької області померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО № 959940, видане Словянським міським ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області від 09.09.2016 року.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори від 20.11.2009 року, згідно з яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на день її смерті, заповіла ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, до складу якої увійшли 44/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельна ділянка для обслуговування цього житлового будинку по пров. Шмідта, 7, м. Словянськ.

Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до Свідоцтва про одруження серії ЯР №190007, 15.04.1950 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4, що також підтверджується довідкою ВРАЦС Торезького МУЮ від 03.08.2007 року.

Згідно з Свідоцтвом про народження серії 1-НО №151478, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

15.03.1983 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано, після чого ОСОБА_6 змінила прізвище на дівоче ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІ-НО №448507.

Згідно з Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №361456, 26.02.1977 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1, яка є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, що врегульовано нормами ст. 1235 ЦК України. Окрім неї, спадкоємцями, які згідно з ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині, є доньки померлої, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які спадщину не прийняли.

Спадкова справа до майна померлої 09.09.2016 року ОСОБА_2 заведена приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_10, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46969820 від 03.03.2017 року. 03.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 24.03.2017 року ОСОБА_8 надала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після своєї матері, ОСОБА_2 ОСОБА_9 будь-якої заяви нотаріусу не подавала.

11.07.2017 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 44/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по пров. Шмідта, 7, м. Словянська.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану по пров. Шмідта, 7, в м. Словянську, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2017 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що подані для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом документи не відповідають вимогам чинного законодавства. У Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН №003004, виданому Словянською міською радою 27.02.1998 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3004 виявлено виправлення імені спадкодавця «Лідія» на «Лілія».

Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на дану земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Згідно з державним актом про право приватної власності на землю серії ДН-003004, виданого на підставі рішення виконкому Словянської міської ради від 26.11.1997 року №468, земельна ділянка площею 0,0703 га, що розташована на території Словянської міської ради та призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, належить ОСОБА_11 та імя власника землі виправлено з «Лідії» на «Лілії».

При заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку записи повинні бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Оскільки при заповненні державного акта на право власності була допущена помилка, такий державний акт є зіпсованим.

14.03.2017 року на замовлення ОСОБА_1 КП «БТІ» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, пров. Шмідта, буд. 7.

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.05.2017 року власником земельної ділянки по пров. Шмідта, 7, у м. Словянську є ОСОБА_2.

Відповідно до п.115 Постанови КМУ №1051 від 17.12.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі Постанова) державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з п.156 Постанови виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Відповідно до вимог Постанови КМУ від 25.12.2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з заявою про реєстрацію права власності до відповідного відділу реєстрації повинен звернутись власник.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки заяви про реєстрацію права власності подаються лише власниками, на теперішній час це є неможливим.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні.

Пунктом 3.5 ОСОБА_12 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування»від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем земельної ділянки площею 0,0703 га в м. Словянську по пров. Шмідта, 7, після померлої ОСОБА_2

Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність ОСОБА_2 припинилась у звязку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1259, 1268 ЦК України, п. 3.14 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0703 га, кадастровий номер :01:009:0735, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована в місті Словянську, по провулку Шмідта, №7, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, яка померла 09.09.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_13