Справа № 214/2332/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву подану представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 про зупинення виконання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_4 ради по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Окрім того, представник позивач звернулася до суду з заявою про зупинення виконання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_4 ради, в якій просить суд: запинити виконання Рішення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради про визначення способу участі ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 від 22.03.2017 року до вирішення спору. В обґрунтування вказаної заяви вказує на відсутність згоди між батьками в питаннях стосовно виконання дитини, та з метою запобігання несприятливих наслідків для стану здоровя малолітньої дитини та посилається на ч.1,2 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини».

Суд, оглянувши матеріали справи та заяву про зупинення виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору по даній справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Рішенням виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 22.03.2017 року визначено спосіб участі ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 з даним рішенням виконкому позивач не згодна, у звязку з чим звернулася до суду з позовом про його оскарження.

Згідно з частиною 2 ст. 158 Сімейного кодексу України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини 3 ст. 159 Сімейного кодексу України, за заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з який потрібно забезпечити позову; вид забезпечення позову, який належить застосувати, та обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд

постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, тим, що спілкування дитини з батьком призведе в подальшому до значного погіршення неврологічного стану дитини та виникненні непередбачуваних шкідливих наслідків для її здоровя.

Судом досліджені докази надані на підтвердження обґрунтування заяви про забезпечення позову, проте з наданих документів не можливо встановити прямого причинного звязку того, що саме спосіб спілкування та виховання дитини з відповідачем, визначений рішенням виконкому Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_4 ради від 22.03.2017р., прямо чи опосередковано пов'язаний з виникненням неврологічного розладу у малолітнього ОСОБА_5

Крім того, надані медичні документи не містять вихідного номеру та дати, що унеможливлює встановити походження вказаного документу, а як наслідок визначити його належність і допустимість як доказу у справі.

За вказаних обставин, суд вважає, що в задоволені заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви поданої представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову - зупинення виконання рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_4 ради по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії

Суддя Н.Г. Гринь.