АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 685/574/17
Провадження № 22-ц/792/1578/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю секретаря: Задвірного В.І.

сторін: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року у цивільній справі за позовом управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - УСЗН Теофіпольської РДА), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що на підставі поданих документів відповідачем згідно її заяв, їй призначено та виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї в період з 1 листопада 2014 року по 31 березня 2015 року в сумі 996,43 грн. щомісячно, з 1 квітня по 30 квітня 2015 року - 1496,43 грн., з 1 травня по 31 серпня 2015 року - 1248,96 грн. щомісячно, з 1 вересня по 31 жовтня 2015 року - 1726,64 грн.

Проведеною перевіркою державним соціальним інспектором управління щодо правильності декларування доходів та майнового стану осіб, які звернулись за призначенням державної соціальної допомоги шляхом отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_1 під час звернення за призначенням вказаної допомоги приховала відомості про наявність земельної ділянки площею 2,2894 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є член її сім'ї - ОСОБА_2, земельну ділянку здано в оренду строком на 5 років в ТзОВ „Агротранс".

На момент звернення відповідачем за призначенням допомоги малозабезпеченим сім'ям, діяла редакція ст. 7 ЗУ „Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, згідно яких така допомога не призначалась у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

Крім того, на підставі відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів встановлено, що ОСОБА_2 у 3 кварталі 2014 року отримав дохід у сумі 1646,92 грн. від структурного підрозділу дочірнього підприємства за надання майна у лізинг, про що було приховано відомості при зверненні відповідачем за призначенням допомоги.

Повідомлення УСЗН Теофіпольської РДА про відшкодування коштів по переплаті державної соціальної допомоги відповідач отримала 22 березня 2016 року. До цього часу належна до повернення на рахунок управління сума у розмірі 14927,70 грн. не погашена.

У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачену їй державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї у сумі 14927,70 грн.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, УСЗН Теофіпольської РДА в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення прийнятим на підставі не повністю досліджених доказів, що призвело до порушення норм матеріального права.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги доказ приховання відповідачем інформації про наявну у члена її сім'ї земельної ділянки та доходів при зверненні за призначенням допомоги як малозабезпеченої сім'ї.

Так, при зверненні 28 листопада 2014 року ОСОБА_1 у розділі V „Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)" декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначила, що земельних ділянок немає, а 5 травня 2015 року - ОСОБА_3 зазначила 0,35 га - город.

Однак, в судовому засіданні відповідач визнала, що у власності її чоловіка ОСОБА_2 є земельна ділянка площею 2,2894 га у Донецькій області, Старобешівський р-н, с/рада Сонцевська та передана в оренду строком на 15 років ДП „Ілліч-Агро Донбас" ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" згідно договору оренди від 29 грудня 2006 року.

Не погоджується апелянт з тим, що суд критично оцінив як доказ відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України, оскільки в зазначених відомостях зазначено код підприємства, який не відповідає коду, вказаному в договорі оренди землі. При цьому суд, на думку апелянта, не звернув уваги на те, що договір укладено з дочірнім підприємством „Іллі-Агро Донбас" ВАТ „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", а дохід отримано від його структурного підрозділу (а не від будь-якої іншої юридичної особи), що підтверджує даний факт і можливість отримання ОСОБА_2 доходу за надання майна в лізинг в період з 1 липня по 30 вересня 2014 року.

Не погоджується апелянт з твердженням суду про те, що у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка перебуває у власності чоловіка відповідача, перебуває на тимчасово окупованій території, що унеможливлює здійснення власником своїх повноважень володіти, користуватись та розпоряджатись нею, тобто у відповідача не було умислу приховати наявність зазначеної земельної ділянки і вона подала правдиві відомості про доходи сім'ї для призначення соціальної допомоги.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сім'ям» - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Призначається і виплачується, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Державна допомога не призначалася, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну допомогу малозабезпеченим сім'ям» в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин, коли у власності сім'ї перебувала земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сімї причин не приносила дохід.

У відповідності з ч.4 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», п. 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. №250, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через 6 місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 28 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до УСЗН Теофіпольської РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а. с. 4-5).

Того ж дня відповідачем подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги (а. с. 6-11). У розділі V „Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)" декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, ОСОБА_1 28 листопада 2014 року зазначила, що земельних ділянок немає (а. с. 6-зворот). У декларації про доходи від 5 травня 2015 року ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,35 га (город) (а. с. 10-зворот).

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є орендодавцем згідно договору оренди землі від 4 липня 2014 року земельної ділянки площею 2,2894 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у Донецькій області, Старобешівський район, с/рада Сонцевська (а. с. 14).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд критично оцінив як доказ відомості з центральної бази даних про суми виплачених доходів за 3 квартал 2014 року, про те, що ОСОБА_2 отримав 1646,92 грн. доходу від передання майна в лізинг, оскільки в зазначених відомостях вказано код підприємства, який не відповідає коду, вказаному в договорі оренди землі. Крім того, суд поставив під сумнів достовірність вказаних відомостей і те, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 4 липня 2014 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2894 га між ОСОБА_2 та ТзОВ „Агротранс", який в цей же день зареєстрований. При цьому судом зазначено, що відповідач та її чоловік з 17 жовтня 2014 року мають статус внутрішньо переміщеної особи, які з 2 липня 2014 року перемістились з тимчасово окупованої території і відповідно до Додатку №1 до розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 року №1085 Старобешівський район Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд дійшов висновку, що доказів того, що член сім'ї ОСОБА_1 у 2014 році отримав прибуток від земельної ділянки, про який вона не вказала в декларації, не надано. Крім того, у рішенні зазначено, що внаслідок проведення антитерористичної операції, відповідач та її сім'я змушені були припинити свій звичний уклад життя, переїхати зі свого постійного місця проживання у Донецькій у Хмельницьку область, втративши при цьому своє майно, і обов'язок держави та державних органів допомагати таким сім'ям та створити для них належні умови життя.

З таким висновком колегія суддів Апеляційного суду Хмельницької області погоджується.

Необґрунтованим є посилання апелянта, що суд не взяв до уваги доказ приховання відповідачем при зверненні за призначенням допомоги як малозабезпеченої сім'ї інформації про наявну у члена її сім'ї земельну ділянки та доходи, що суд критично оцінив як доказ відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України.

З витягу з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих апеляційним судом, підприємства, з якими ніби-то укладено договір оренди ОСОБА_2, відсутні. На довідці, на яку посилається управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, наявний запис, «Примітка: інформація потребує уточнення у джерел доходів» (а. с. 16).

Докази, подані позивачем, не спростовують висновку суду, що у зв'язку з тим, що земельна ділянка, яка перебуває у власності чоловіка відповідача, перебуває на тимчасово окупованій території, що унеможливлює здійснення власником своїх повноважень володіти, користуватись та розпоряджатись нею, що у відповідача не було умислу приховати наявність зазначеної земельної ділянки і що вона подала правдиві відомості про доходи сім'ї для призначення соціальної допомоги.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бурлак Г.І. Категорія: 59

Доповідач - Купельський А.В.