АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/8695/2017 Головуючий в 1 інстанції - Шевчук О.П.
Справа № 754/7408/2017 Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой»

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой», ОСОБА_2, треті особа: ОСОБА_3, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання фіктивним договору дарування

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладено арешт на Ѕ частину комплексу споруд за адресою: АДРЕСА_1, що складається з нежилої будівлі «літера А», загальною площею 710,90 кв.м, та нежитлової будівлі «літера Б», загальною площею 1564,80 кв.м.

Заборонено ОСОБА_2 та ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой» вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження на Ѕ частину комплексу споруд за адресою: АДРЕСА_1, що складається з нежилої будівлі «літера А», загальною площею 710,90 кв.м, та нежитлової будівлі «літера Б», загальною площею 1564,80 кв.м.

В апеляційній скарзі ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой» просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним договір дарування № 12136 від 16 грудня 2016 року Ѕ частини комплексу споруд за адресою: АДРЕСА_2, що складається з нежилої будівлі «літера А», загальною площею 710,90 кв.м, та нежитлової будівлі «літера Б», загальною площею 1564,80 кв.м. у зв'язку з його фіктивністю.

02 червня 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову у якій просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину комплексу споруд за адресою: АДРЕСА_1, що складається з нежилої будівлі «літера А», загальною площею 710,90 кв.м, та нежитлової будівлі «літера Б», загальною площею 1564,80 кв.м.

Заборонити ОСОБА_2 та ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой» вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження на Ѕ частину комплексу споруд за адресою: АДРЕСА_1, що складається з нежилої будівлі «літера А», загальною площею 710,90 кв.м, та нежитлової будівлі «літера Б», загальною площею 1564,80 кв.м.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилався на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки, під час розгляду справи між тими ж сторонами про стягнення боргу, в супереч ухвали Макарівського районного суду Київської області про забезпечення позову з метою ухилення від виконання рішення суду уклав з ТОВ «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой» договір дарування.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, п. 3, 4 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру відповідно до п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, або в інших осіб.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, суд першої інстанції пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими вимогами та неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа сервісних станцій «ТІДІСІ-Дальнобой» - відхилити, а ухвалуДеснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: