Справа № 548/826/17
Провадження № 2/548/498/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Хорольської міьскої ради Полтавської області про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку співвласників спільного майна в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Хорольської міьскої ради Полтавської області про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку співвласників спільного майна в порядку спадкування,в обгрунтування якого вказав, що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4,

що доводиться записом про «батько» у Свідоцтві про народження серія ІІ-УР №656590,

виданому Хорольським Райбюро ЗАГС Полтавської області 20.06.1960 року, актовий запис

№ 93.

14 березня 2014 року батько позивача помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія № І-КЕ №276402, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області 14.08.2014 р., актовий запис №61 (видано повторно).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на усе належне йому майно, в тому числі на: - 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток житлового будинку №66 (шістдесят шість) з господарськими будівлями по вулиці Небесної Сотні (бувша вулиця Леніна) в місті Хорол Полтавської області, що належав йому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого ОСОБА_5, нотаріусом Хорольської нотаріальної контори 08.10.1955 року, за реєстровим №3301/1, зареєстрованого 28.08.1960 року Кременчуцьким БТІ в реєстровій книзі №5 за реєстровим №1451 (був. 1450); - присадибну земельну ділянку, площею - 0,0691 га, на якій розташований зазначений вище будинок, та яка належала покійному батькові, ОСОБА_4, на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер - 18814035, виданого 11.03.2014 року Реєстраційною службою Хорольського районного управління юстиції Полтавської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з"явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, але подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та разом з тим прохав суд: припинити спільну сумісну власність на присадибну земельну ділянку , що розташована за адресою : м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області.; - визначити розмір частки ОСОБА_7, який помер 31 грудня 2015 року, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку , що становить 11/25 часток; - визначити за ним ОСОБА_2 право власності на 11/50 часток земельної ділянки за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі та разом з тим прохав суд: припинити спільну сумісну власність на присадибну земельну ділянку , що розташована за адресою : м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області.; - визначити розмір частки ОСОБА_7, який помер 31 грудня 2015 року, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку , що становить 11/25 часток; - визначити за ним ОСОБА_3 право власності на 11/50 часток земельної ділянки за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7.

В судове засідання представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не з"явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

В судове засідання представник третьої особи Хорольської міської ради Полтавської області, не з"явився, але представник міської ради ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, врахувавши позиції позивача та його представника, відповідачів, а також третьої особи , дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав.

За змістом ст. ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що відповідно до ст.1222 та ст.1261 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем першої черги.

Протягом встановленого законодавством шестимісячного строку позивачем була подана до Хорольської державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини, на підставі якої 23.04.2014 року на майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого 14.03.2014 року, заведена спадкова справа за №114/2014.

Як слідує з листів завідувача Хорольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 03.10.2014 р. №01-16/1638 та від 12.03.2015 №513/01-16 інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у цій спадковій справі немає. ОСОБА_10 даних спадкового реєстру (заповіти), встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не складав.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину на майно померлого 14.03.2014 року ОСОБА_4

Позивачу, як спадкоємцю, 01.04.2015 року державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (номер в реєстрі нотаріальних дій №598) на 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток житлового будинку №66 (шістдесят шість) з господарськими булівлями по вулиці Небесної Сотні (бувша вулиця Леніна) в місті Хорол Полтавської області, розташованого на приватизованій земельній ділянці, що в цілому складається з: житлового будинку загальною площею 120,7 кв.м., житловою площею 73,2 кв.м., погреба, сараю, вбиральні, ями вигрібної, огорожі, що належав покійному батькові, ОСОБА_4, на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого ОСОБА_5, нотаріусом Хорольської нотаріальної контори 08.10.1955 року, за реєстровим №3301/1, зареєстрованого 28.08.1960 року Кременчуцьким БТІ в реєстровій книзі №5 за реєстровим №1451 (був. 1450).

01.04.2015 року державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис про право власності за номером 9254360 на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 48. Зазначене доводиться копією ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2015 року індексний номер 35781778 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.04.2017 року індексний номер 86085528.

Поряд з цим позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на присадибну земельну ділянку, на якій розташований зазначений вище будинок, та яка належала покійному батькові, ОСОБА_4, на праві спільної сумісної власності, на підставі Свідоцтва про право власності серія та номер - 18814035, виданого 11.03.2014 року Реєстраційною службою Хорольського районного управління юстиції Полтавської області.

Так, в нотаріальній конторі пояснили, що відповідно до ст.68 ЗУ «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє склад спадкового майна та правовстановлюючі документи, що підтверджують факт належності цього майна спадкодавцю. У звязку з тим, що в Свідоцтві про право власності серія та номер - 18814035, виданого 11.03.2014 року Реєстраційною службою Хорольського районного управління юстиції Полтавської області зазначено два співвласники земельної ділянки, яким вона належить на праві спільної сумісної власності, нотаріус не має можливості визначити склад спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 (розмір його частки у землі невизначений). Разом з тим, для визначення складу спадкового майна та визнання за позивачем, спадкоємцем першої черги за законом, права власності на спадкове майно нотаріусом рекомендовано звернутися до суду. Зазначене підтверджується листами завідувача Хорольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 03.10.2014 р. №01-16/1638 та від 12.03.2015 року №513/01-16.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через не визначення розміру частки у спільній власності на присадибну земельну ділянку, що належала покійному батькові позивача, ОСОБА_4, позивач, як спадкоємець, не може набути право власності на неї в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору.

З цих підстав позивач змушений звернутися до суду для визначення частки померлого ОСОБА_4 в праві спільної власності на присадибну земельну ділянку та визнання за позивачем ОСОБА_1, права власності на частку померлого співвласника у спільному майні в порядку спадкування.

Рішенням виконкому Хорольської міської Ради депутатів трудящих від 13.09.1955 року №7 батькові позивача, ОСОБА_4, надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під №10 по вул. Жовтнева, площею 600 кв.м.

На виконання вказаного рішення 23.09.1955 року було відведено в натурі земельну ділянку площею 600 кв. м., розташовану по вул. Жовтнева, №10, та передано її в користування ОСОБА_4, про що складено відповідний акт.

ОСОБА_10 копії Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого ОСОБА_5, нотаріусом Хорольської нотаріальної контори 08.10.1955 року, за реєстровим №3301/1, зареєстрованого 28.08.1960 року Кременчуцьким БТІ в реєстровій книзі №5 за реєстровим №1451 (був. 1450) виконком Хорольської міської Ряди депутатів трудящих (відділ комунального господарства) надав батькові, ОСОБА_4, на праві безстрокового користування земельну ділянку по вул. Жовтнева, №10, загальною площею 600 кв.м. згідно плану земельної ділянки, на якій він мав збудувати жилий одноповерховий цегляний будинок та глинобитний сарай.

Згодом забудовник отримав дозвіл виконкому Хорольської міської Ради депутатів трудящих добудувати до житлового будинку веранду. Зазначене підтверджується копією виписки з протоколу засідання виконкому від 14.09.1959 року №17 та Дозволу на ведення будівельних робіт від 27.09.1959 року.

У липні 1960 року житловий будинок, збудований ОСОБА_4, було прийнято в експлуатацію, що підтверджується Актом державної прийомки приміщення, будівлі, затвердженим рішенням виконкому Хорольської міської Ради депутатів трудящих від 12.07.1960 року №14.

Так, батько, ОСОБА_4, став одноособовим власником домоволодіння, яке складалося з житлового будинку і сараю, розташованого в м. Хорол по вул. Жовтнева №26 (вул. Жовтнева, №10, було перейменовано на Жовтнева, №26) на земельній ділянці площею 600 кв. м., переданій батьковіпозивача у безстрокове користування.

ОСОБА_10 договору дарування, посвідченого ОСОБА_11, нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори 10.09.1960 року, за реєстровим номером №6094, батько позивача ОСОБА_4, подарував 11/25 частин свого домоволодіння ОСОБА_7

Як слідує зі змісту листа Державного архіву Полтавської області від 27.12.2000 року №05-14/111-1754, на підставі рішення виконкому Хорольської міської Ради депутатів трудящих (протокол від 14.09.1960 року №18) співвласниками було проведено перепланування всередині житлового будинку відповідно до розміру їх часток у домоволодінні та, по суті, виділено частки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в натурі.

Таким чином, з вересня 1960 року домоволодіння, яке станом на сьогодні складається з: житлового будинку загальною площею 120,7 кв. м., житловою площею 73,2 кв. м., погреба, сараю, вбиральні, ями вигрібної, огорожі, збудоване покійним батьком позивача, розташоване в м. Хорол по вул. Небесної Сотні, 66, Хорольського р-ну Полтавської обл. (житловий будинок №10 по вул. Жовтнева перенумеровано на №26 по вул. Жовтнева, потім перенумеровано та перейменовано на житловий будинок за №66 по вул. Леніна, потім перейменовано на житловий будинок №66 по вул. Небесної Сотні) стало належати на праві спільної часткової власності:

1.ОСОБА_4 - 14/25 часток на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори 08.10.1955 р. за р№3301/1.

2.ОСОБА_7 - 11/25 часток на підставі Договору дарування, посвідченого нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори 10.09.1960 року за р №6094.

Зазначене підтверджується також довідкою КП «Лубенське МБТІ» від 23.03.2015 р. №-51.

Присадибна земельна ділянка площею 0,0691 га, на якій розташоване домоволодіння, за життя співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебувала у їх спільному користуванні, частки не визначалися, договір про порядок користування спільним майном не укладався. Про зазначене свідчать: - копія листа Державного архіву Полтавської області від 27.12.2000 р. №05-14/ІІІ-1754; - копія листа виконкому Хорольської міської ради від 18.05.2009 р. №02-22/325; - копія Акту від 13.05.2009 р., складеного комісією у складі: заступника міського голови ОСОБА_12, спеціаліста земельного відділу ОСОБА_13, начальника КП «Архітектурне бюро Хорольського району» ОСОБА_14; - копія рішення Хорольської міської ради від 28.02.2014 р. №93, яким затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у спільну сумісну власність гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_7 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0691 га, кадастровий номер :50:003:0886; - копія Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер - 18814035, виданого 11.03.2014 року Реєстраційною службою Хорольського районного управління юстиції Полтавської області; - ОСОБА_13 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.03.2014 року, індексний номер 18814277; - Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.04.2017 року, індексний номер 86085528.

Як зазначалося вище, 14.03.2014 року батько позивача ОСОБА_4 помер.

Той факт, що позивач ОСОБА_1, став власником в порядку спадкування після смерті батька 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток домоволодіння №66 по вулиці Небесної Сотні (бувша вулиця Леніна) в місті Хорол Полтавської області, та оформив своє право на спадок через нотаріальну контору підтверджується: - копією Свідоцтва про право на спадщину за законом (номер в реєстрі нотаріальних дій №598), - копією ОСОБА_13 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2015 року індексний номер 35781778;- Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.04.2017 року індексний номер 86085528; - копією Технічного паспорта на житловий будинок від 24.03.2015 року.

Як зясувалося, в нотаріальному порядку одержати позивачу свідоцтво про право на спадщину на частку майна померлого співвласника (частку у праві спільної власності на присадибну земельну ділянку) неможливо, адже земельна ділянка знаходилася у власності спадкодавця на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_10 ч.1 ст.1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_10 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Щодо набуття земельних ділянок у спільну власність в порядку прийняття спадщини, то згідно ст. 131 Земельного кодексу України спадкування є основним «джерелом» утворення спільної часткової власності на землю в Україні.

Тому, з метою захисту позивача набутого в порядку спадкування права власності на невизначену частку померлого співвласника - ОСОБА_4, необхідно перетворити спільну сумісну власність на спірну земельну ділянку на спільну часткову власність шляхом визначення розміру частки померлого спадкодавця у праві власності на спільне майно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного зі співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1, ч.4 ст. 42 Земельного кодексу України, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

ОСОБА_10 п.п. г) п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (із наступними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» «... В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 Цивільного кодексу і статті 120 Земельного кодексу України.»

Відповідно до п. 21 цієї ж постанови «... Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.»

ОСОБА_10 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.2, ч.4. ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Як зазначалося вище, батькові позивача ОСОБА_4, на праві спільної часткової власності належало домоволодіння, розташоване в м. Хорол по вул. Небесної Сотні, 66, Хорольського р-ну Полтавської обл., в розмірі 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих)часток. Таким чином, розмір частки покійного батька позивача у праві спільної власності на присадибну земельну ділянку, на якій знаходиться домоволодіння, має складати 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток, що відповідає його частці у праві спільної власності на домоволодіння.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18цс11 ухвалив постанову, в якій зробив такий правовий висновок: «ОСОБА_10 з вимогами статті 392 Цивільного Кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14887466 в).»

Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Відповідно, для захисту свого права власності самого по собі визначення часток недостатньо, тому позивча заявляє вимогу і про визнання за ним, як спадкоємцем, права власності на успадковану частку померлого співвласника спільного майна - 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток у праві на присадибну земельну ділянку.

За змістом ст. 392 Цивільного кодексу України належним відповідачем у справі є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як розяснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, за змістом ст.392 Цивільного кодексу України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин.

Тому, вочевидь, йдеться про учасників правовідносин власності, а отже у якості відповідачів слід залучати інших субєктів права власності на майно, в якому визначаються частки та визнається право власності.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) серія та номер - 18814035, виданого 11.03.2014 року Реєстраційною службою Хорольського районного управління юстиції Полтавської області співвласниками земельної ділянки, яким вона належала на праві спільної сумісної власності, є: покійний батько позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_7. Останній також помер у грудні 2015 року. На момент смерті ОСОБА_7 разом з ним проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 його дружина - ОСОБА_15.

ОСОБА_10 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.05.2017 р. №379/86-17, вартість присадибної земельної ділянки, площею 0,0691 га, розташованої по вул. Небесної сотні, 66, у м. Хорол Полтавської обл., становить 376 864,49 грн. (триста сімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят чотири грн. 49 коп.).

Вартість успадкованої частини майна, щодо якої позивач заявляє вимогу про визнання за ним, як спадкоємцем, права власності, а саме: 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток у праві на присадибну земельну ділянку, складає:376 864,49 грн. : 25 х 14 = 211 044,11 грн. (двісті одинадцять тисяч сорок чотири грн. 11 коп.)

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом ст.13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Частиною 1 ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ОСОБА_10 п.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення та належить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток земельної ділянки, розташованої по вулиці Небесної Сотні, №66, в місті Хорол Полтавської області, площею 0,0691 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 14.03.2014 року.

Слід визначити розмір частки ОСОБА_7, який помер 31 грудня 2015 року, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку , що становить 11/25 часток та визначити за ОСОБА_2 право власності на 11/50 часток земельної ділянки за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7

Необхідно визначити розмір частки ОСОБА_7, який помер 31 грудня 2015 року, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку , що становить 11/25 часток та визначити за ОСОБА_3 право власності на 11/50 часток земельної ділянки за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7

Право спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66, слід припинити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 356, 368, 372 Цивільного кодексу України, пп. 19-21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Хорольської міьскої ради Полтавської області про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку співвласників спільного майна в порядку спадкування, - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_4, який помер 14.03.2014 року, належить 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану по вулиці Небесної Сотні, №66, в місті Хорол Полтавської області, площею 0,0691 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала йому на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер - 18814035, виданого 11.03.2014 року Реєстраційною службою Хорольського районного управління юстиції Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 14/25 (чотирнадцять двадцять пятих) часток земельної ділянки, розташованої по вулиці Небесної Сотні, №66, в місті Хорол Полтавської області, площею 0,0691 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 14.03.2014 року.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_7, який помер 31 грудня 2015 року, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку , становить 11/25 часток та визначити за ОСОБА_2 право власності на 11/50 часток земельної ділянки за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7.

Визначити , що розмір частки ОСОБА_7, який помер 31 грудня 2015 року, у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку , становить 11/25 часток та визначити за ОСОБА_3 право власності на 11/50 часток земельної ділянки за адресою: м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7.

Припинити спільну сумісну власність на присадибну земельну ділянку , що розташована за адресою : м. Хорол, вул. Небесної Сотні, 66 Полтавської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: