Дата документу 29.08.2017
Справа № 501/743/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Максимович Г.В.

при секретарі Савулій В.О.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області заяву про виправлення описки по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду, звернувся представник заявника із заявою в якій зазначив: «Абзацем 1 розділу «Встановив» рішення від 20.06.2017р. суддя вказує що предметом звернення до суду заявника було встановленя юридичного факту права власності на кв.1 що у будинку 172 «а» на вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі на підставі рішення цього суду від 22 листопада 2015 року №501/1958/16-Ц. Але через 4 абзаци на тому ж аркуші рішення суддя зазначає таке: « Згідно ухвали (а.с.8) за позовом ОСОБА_2 до ОСББ «Люстдорф» про захист прав споживача, - було відкрите провадження по цивільній справі №501/1958/16-ц.», а датою такого відкриття, що зазначена на ухвалі є 26 серпня 2016 року. Отже вказуючи в обох випадках справу під тотожнім номером 501/1958/16-ц, суд зазначає відміні роки ухвалення рішення, спочатку 2015р. а потім 2016р., Таке унеможливлює зрозуміти: на рішення по справі якого року, провадження посилається суд у рішення від 20.06.2017р.?

Перед останнім абзацом аркушу 1 рішення суддя зазначає, що: Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від24.11.2016р. Та 20.06.2017р (а.с.5, 34-37) адреса місця проживання ОСОБА_2: кв.1 в будинку 172 «а» по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, що також підтверджується відомостями, внесеними нотаріусом ОСОБА_3, в довіреність, яку ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 (а.с.26-27). Але ними була подана і підлягала розгляду Іллічівисм судом на вул.Люстрорфська дорога в м.Одеса а не встановлення місця проживання що є зовсім іншим предметом і розгляд цього не заявлявся. Окрім того незрозумілі та потребують розяснені яким чином Іллічівський суд ухвалив рішення у 2015році (що зазначено абз.1 розділу «Встановив» рішення)+ постановив ухвалу в 2016 році (що зазначено абз.5 арк.1 рішення) та знов таки ухвалив рішення 20.06.2017р. по заяві тієї ОСОБА_2, яка наче б то проживає у м.Одеса? Які були підстави порушення Іллічівським судом правил підсудності та юристдикції відносно заявника що начеб то мешкає проживає в іншому населеному пункті. Тут слід зазначити що згідно Конституції держоргани мають право діяти лише в наданих законом межах, а тому держреєстр нерухомості не має право визначати місце проживання особи заміст повноважної на таке Держміграційної служби. До речі мешкання ОСОБА_2 у квартирі Держреєстратор у довідці від 24.11.2016 р. /а.с.5/ не зазначав зовсім а у тотожній довідці цього ж органу від 20.06.2017р./а.с.34-37/ зазначена адреса проживання ОСОБА_2 у квартирі на час придбання нею пяти років тому будинку у селі ОСОБА_4. Отже придбавши будинок в селі ОСОБА_2 змінила відповідно і своє мешкання-проживання (копія її паспортної реєстрації у селі від 12.02.2013р. додається). За вимогами ст59 ЦПК : «Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже довідки держреєстратора нерухомого майна не можуть взагалі доводити проживання особи замість довідки Держміграціїной служби. Тим більш що за вимогами ЦПК без таких свідчень Держміграційної служби не можливо взагалі визначитись із підлеглістю розгляду справи за юристдикцією, як це роблять усі судді у т.ч. і Київського райсуду м.Одеси відносно мешкання реєстрації ОСОБА_2 (Див. додаток 2).

З огліду на зазначене потребує розяснення вищенаведений абзац рішення від 20.06.2017р., а саме на який час (тобто день, місяць, рік) суд вказував мешкання ОСОБА_2 у квартирі зазначаючи у рішенні таке: Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2016р та 20.06.2017р (а.с.5, 34-37) адреса місця проживання ОСОБА_2: кв.1 в будинку 172 «а» по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, що також підтверджується відомостями, внесеними нотаріусом ОСОБА_3, в довіреність, яку ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 (а.с.26-27). Тим більш, що остання, тобто зазначення нотаріусом ОСОБА_3, в довіреності адреси квартири ОСОБА_2 яку вона надала ОСОБА_1 віднесено на 19.01.2013року.

Таким чином заява надається для виправлення описок по ст.219 ЦПК, у т.ч. відносно того місця проживання ОСОБА_2 яке до встановлення не заявлялось і не є потрібним + ухвалення додаткового рішення згідно ст.220-221 ЦПК з урахуванням вщенаведених непорозумінь, якщо суду буде замало рамок ст.219 ЦПК.

Про дату можливості отримання у суду наразі нами заявленого процесуального документу провістить по 9 або НОМЕР_1. Інше змусить нас до звернення у ОСОБА_5 відповідно до ст..106 Закону «Про судоустрій та статус суддів».

В судовому засіданні представник заявника вимоги викладенні в заяві підтримав.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши та перевіривши докази встановив наступне.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2017 року ОСОБА_2 в задоволенні заяви було відмовлено (а.с.39).

Перший абзац описової частини зазначеного рішення: «До суду звернулась ОСОБА_2 із заявою в якій, мотивуючи тим, що в рішенні Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2015 року по справі №501/1958/16-ц в описовій частині рішення зазначено: «Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить кв.1 в буд.№172 «а» по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі», просить суд встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 на праві власності належить кв.1 в буд.№172 «а» по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі.»

В першому абзаці заяви ОСОБА_2 зазначено: «Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2015 року по справі №501/1958/16-ц провадження №2/501/1354/16…»

Згідно ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки.

Таким чином, описки в першому абзаці описової частини Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2017 року по справі №501/743/17 відсутні, а тому в задоволені заяви в частині виправити описку в першому абзаці описової частини зазначеного рішення слід відмовити.

Шостий абзац описової частини зазначеного рішення: «В пятому абзаці описової частини рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2015 року по справі №501/1958/16-ц (а.с.2-4) зазначено: «Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.»»

Згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2015 року по справі №501/1958/16-ц (а.с.2-4), воно винесене у 2016 році.

Згідно ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки.

Таким чином, в шостому абзаці описової частини Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2017 року по справі №501/743/17 допущена описка, а тому заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1, в частині виправлення описки в шостому абзаці описової частини - слід задовольнити та викласти його в наступній редакції: «В пятому абзаці описової частини рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2016 року по справі №501/1958/16-ц (а.с.2-4) зазначено: «Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.»»

Ст.220 ЦПК України передбачає, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч.1 ст.221 ЦПК України передбачає, суд якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі,…, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи, що судом стосовно усіх вимог ОСОБА_2 рішення ухвалено; підстави, встановлені ст.367 ЦПК України для допущення негайного виконання рішення відсутні, судом вирішені питання про судові витрати та суд не має права змінювати зміст рішення, то в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 в частині винесення додаткового рішення та розяснення рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.219, 220, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виправити описку в шостому абзаці описової частини Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2017 року по справі №501/743/17 та викласти його в наступній редакції: «В пятому абзаці описової частини рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2016 року по справі №501/1958/16-ц (а.с.2-4) зазначено: «Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.»»

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя