Справа № 739/1323/17
Провадження № 2/739/459/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданих на імя його баби ОСОБА_3, яка померла 03 січня 1996 року, та визнання права на земельну частку (пай), яка належала його бабі за життя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його баби спадщина останньої, до складу якої входить вказане вище право на земельну частку (пай), була прийнята його матірю ОСОБА_4. 15 липня 2001 року остання також померла. Він належним чином прийняв спадщину своєї матері, до складу якої увійшло й право на земельну частку (пай), успадковане останньою після ОСОБА_3 Вже після смерті баби на імя останньої, як особи, якій належало право на земельну частку (пай), було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН №006088 від 31 березня 2003 року. Оскільки державнй акт виданий у порушення вимог законодавства після смерті ОСОБА_3, це призвело до порушення його прав на спадкування майна, яке входить до спадкової маси ОСОБА_5, а саме права на земельну частку (пай). Відповідно позивач просить визнати зазначений вище державний акт недійсним та визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, при цьому представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився при цьому подав заяву в якій міститься клопотання про розгляд справи без його участі та зазначено про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 03 січня 1996 року в с. Шептаки Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 8).

Ще за життя ОСОБА_3, згідно розпорядження Новгород-Сіверської районної ради народних депутатів від 15 серпня 1995 року, землю КСП «Ім. Мічуріна», що розташована на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, було передано в колективну власність членів вказаного підприємства для сільськогосподарського виробництва, на підтвердження чого видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №000109, який зареєстровано в книзі записів державних актів 01 грудня 1995 року за №1 (а.с. 12). До списку членів КСП «Ім. Мічуріна», який додавався до вказаного вище державного акту, було включено ОСОБА_3 (а.с. 11, 13).

У подальшому членам КСП «Ім. Мічуріна», включеним до вказаного списку, було видано сертифікати на право на земельну частку (пай) розміром 6,83 умовних кадастрових гектарів кожна. При цьому згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3, як члена КСП «Ім. Мічуріна», сетрифікат на право на земельну частку (пай) не видавався (а.с. 11).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 (далі Указ Президента України №720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

З викладеного вище висновується, що ОСОБА_3, як члена колишнього КСП «Ім. Мічуріна», за життя набула право на земельну частку (пай) за рахунок земель зазначеного сільськогосподарського підприємства розміром 6,83 умовних кадастрових гектарів.

Після смерті ОСОБА_3 спадщина останньої, до складу якої входить також і вказане вище право на земельну частку (пай) розміром 6,83 умовних кадастрових гектарів, відповідно до вимог статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) була прийнята її донькою ОСОБА_4 (а.с. 7), яка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 20 червня 2017 року (а.с. 10), водночас відомості про інших спадкоємців ОСОБА_3 відсутні.

15 липня 2001 року ОСОБА_4 померла в с. Шептаки Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 9). Позивач є сином ОСОБА_4 (а.с. 7). Він належним чином прийняв спадщину своєї матері та є її єдиним спадкоємцем, що підтверджується довідкою Семенівської районної деражвної нотаріальної контори (а.с. 14).

Отже, в силу положень статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) спадщина ОСОБА_4, до складу якої входить право на земельну частку (пай), успадковане нею після ОСОБА_3, перейшла до позивача.

При цьому вже після смерті ОСОБА_3 на імя останньої, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №264 від 27 серпня 2002 року, було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №006088 від 31 березня 2003 року на земельну ділянку площею 3,49 га, розташовану на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 15).

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_3, після смерті останньої, державного акту про право приватної власності на землю була здійснена в порушення вимог цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданй на імя ОСОБА_6 як особи, що мала право на земельну частку (пай) за рахунок земель колишнього КСП «Ім. Мічуріна» і його видача унеможливила отримання в порядку спадкування права на відповідну земельну частку (пай), тобто призвела до порушення прав позивача.

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя ОСОБА_3

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом після своєї матері ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), яке було свого часу успадковане нею після ОСОБА_3Я, однак дане право позивача не визнається, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,статтями 9, 10, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 125, 126 Земельного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №006088, виданий на імя ОСОБА_7 31 березня 2003 року на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області №264 від 27 серпня 2002 року на земельну ділянку площею 3,49 (три цілих сорок девять сотих) гектара.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 6,83 (шість цілих вісімдесят три сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Ім. Мічуріна», розташованих на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_3, яка померла 03 січня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко