Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.08.2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Степногірська селищна рада Василівського району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказано, що позивачці належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого Степногірською селищною радою Василівського р-ну Запорізької області від 02 лютого 2009 року та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В зазначеній квартирі зареєстровані: чоловік позивачки - ОСОБА_3, син - ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_5, онука - ОСОБА_6 та відповідач - син ОСОБА_2.

З січня 2014 року відповідач не мешкає в її квартирі та фактично проживає за іншою адресою, а саме: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вулиця Центральна, будинок 7.

Відповідач залишається зареєстрованим у зазначеній вище квартирі та не бажає знатися з реєстрації добровільно. А також, враховуючи те, що ОСОБА_7 фактично в ній не проживає, позивачці доводиться нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, що для неї являється збитковим, крім того, на цей час постало питання щодо оформлення субсидії, їй було розяснено, що для оформлення субсидії потрібні доходи інших осіб, які зареєстровані в її квартирі і тому я не можу оформити субсидію, так як довідки про доходи ОСОБА_7 вона отримати не може, а тому вимушена звернутись до суду з позовом про примусове зняття відповідача з реєстрації.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання представник третьої особи Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, враховуючи думку позивача та представника третьої особи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого Степногірською селищною радою Василівського р-ну Запорізької області від 02 лютого 2009 року та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21799272 від 06 лютого 2009 року, виданого РКП «Василівське БТІ» Василівської районної ради (а.с.3, 4).

Згідно довідки №1436/06 від 23 червня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Степногіської селищної ради Василівського району Запорізької області в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: чоловік позивачки - ОСОБА_3, син - ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_5, онука - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_2 (а.с.10).

Відповідно до актів про реєстрацію, але не проживання від 09 січня 2017 року та 23 червня 2017 року, складених депутатом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_8 та сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований, але з 2014 року не проживає ОСОБА_2. Проживає у місті Києв, точна адреса проживання не відома (а.с.8, 9).

Відповідач залишається зареєстрованим у зазначеній вище квартирі та не бажає знатися з реєстрації добровільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням, у звязку з непроживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин.

Позивач, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України, володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Його право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України, позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг кімнати відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Таким чином, права позивача, як власника кімнати, захищаються державою.

При цьому, суд враховує, що ст. 29 ЦК України передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими

особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідач не надав суду жодного належного та достатнього доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову (якщо такі є).

На підставі ст.ст. 29, 316-319, 325, 386, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 76, 88, 131, 169, 208-209, 212-215, 224-228, 232-233 ЦПК України, ст. 71, ЖК України, Конституцією України,ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартири АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11