Єдиний унікальний номер 725/1940/17
Номер провадження 2/725/443/17
22.08.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А.
за участю секретаря: Слободян В.О.
представника позивача: ОСОБА_2
представників третьої особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав ,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав.
Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.02.2013 року шлюб між ними було розірвано.
Після розірвання шлюбу з відповідачем дитина залишилася на повному утриманні та піклуванні позивача.
Батько дитини ніякої участі у вихованні доньки не приймає, не дбає про її благополуччя та ухиляється від сплати аліментів, стягнутих рішенням суду.
Також позивач зазначила, що ОСОБА_5 після розірвання шлюбу виїхав за кордон та жодного разу після цього не проявляв батьківських почуттів до доньки та не спілкувався з нею.
Відсутність відповідача на території України не дає їй можливості оздоровлювати доньку за кордоном, оскільки для цього необхідна його згода
Органом опіки та піклування їй було відмовлено у наданні висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відосно його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з тим, що відповідача оголошено в розшук, його місце знаходження не відоме.
Просила позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відосно його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила суду, що батько дитини не спілкувався та не бачився з дитиною з 2013 року. Свої батьківські обов'язки ОСОБА_5 не виконує та не абсолютно не цікавиться життям своєї дитини, виїхав за кордон до Росії, де зараз і проживає. Просила позов задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити.
Представники третьої особи у судовому засіданні позов не підтримали.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча були належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного:
Так, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її батьками згідно копії свідоцтва про народження зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.7).
Рішенням Першотравневого районного районного суду м.Чернівці від 04.02.2013 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно (а.с.8-9).

Дитина проживає разом із матір'ю. Зазначена обставина підтверджується довідкою ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 20.03.2017 року (а.с.17).

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За змістом ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як було встановлено судом, малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року навчається у Чернівецькій спеціалізованій школі №41. Фактично вихованням дитини займається мати. За час навчання доньки батько жодного разу на батьківських зборах присутнім не був, у вчителів не цікавився результатами навчання дитини (а.с.15, 17).

Також, згідно довідки Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області від 20.03.2017 року судом встановлено, що у ОСОБА_5 наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 41007 грн. 00 коп. (а.с.10).

Таким чином, батько дитини її життям та здоров'ям не цікавиться, не займається її вихованням та не надає матеріальної допомоги на його утримання, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

У відповідності до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

У цьому випадку позивач, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що відповідач як батько ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Як роз'яснено у п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевірити докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо поведінки відповідача відносно дитини та достатності обґрунтувань тих обставин, які визначені підставою для позбавлення її батьківських прав, можливості зміни його поведінки відносно дитини внаслідок вжиття менш суворих заходів впливу.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

На запит суду органом опіки та піклування 01.08.2017 року було складено висновок, відповідно до якого уповноважений орган відмовився надавати висновок з приводу доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його малолітньої доньки у зв'язку з неможливістю з'ясування причин відсутності батьківського піклування.

Проте, незважаючи на зазначену обставину, керуючись інтересами дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки судом встановлено та підтверджено належними і допустимими доказами у справі факт ухилення ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини напротязі тривалого часу: понад три роки. При цьому суд зауважує, що останній не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166, 180-183,184,191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька