У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро», ОСОБА_1, третя особа Корецьке районне управління юстиції Рівненської області про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 20.07.2015 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Селянське Агро» про передачу в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення під кадастровим номером :04:004:0017.

Стягнуто на користь ТОВ «Лендком Симонів» судовий збір з ТОВ «Селянське Агро» та ОСОБА_1 в розмірі по 689 грн. з кожного.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 «Селянське Агро» покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справ.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1012/2017 Головуючий у 1 інстанції : Сірак Д.Ю.

Доповідач : Григоренко М.П.

Вказує, що судом не враховано того, що право ОСОБА_2 «Селянське Агро» на оренду спірної земельної ділянки виникає лише після закінчення строку дії договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «Лендком Симонів», а тому права ОСОБА_2 «Лендком Симонів» на оренду спірної земельної ділянки не порушуються фактом укладення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «Селянське Агро» договору оренди тієї самої ділянки, оскільки права оренди ОСОБА_2 «Селянське Агро» за договором оренди виникають в момент, коли права оренди ОСОБА_2 «Лендком Симонів» вже не діятимуть. Також зазначає, що ОСОБА_2 «Лендком Симонів» втратило своє переважне право на поновлення договору оренди землі, у звязку з відсутністю волевиявлення на поновлення договору в орендодавця.

Лист ОСОБА_1 про не поновлення договору оренди від 15.04.2011 року позбавляє ОСОБА_2 «Лендком Симонів» переважного права на поновлення вищевказаного договору.

При укладенні договору оренди землі від 20.07.2015 року відповідачі ОСОБА_2 «Селянське Агро» та ОСОБА_1 дотримались вимог, щоб відносно одного і того ж обєкта нерухомості не діяло одночасно два договори оренди.

Вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та ст. 15 Закону України „Про оренду землі.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

19 липня 2017 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності їхнього представника.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та визнання недійсним договору оренди землі від 20.07.2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір укладений із порушенням вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки на момент його укладення був дійсним договір оренди цієї ж земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 «Лендком Симонів» та ОСОБА_1 від 15.04.2011 року, сторони якого досягли згоди з усіх істотних умов, а тому без попереднього розірвання договору від 15.04.2011 року між ОСОБА_2 "Лендком Симонів" та ОСОБА_1 відсутні правові підстави для укладення оспорюваного договору.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань, які вказані у запереченнях ОСОБА_2 «Селянське Агро» на заявлений позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Із матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться у власності ОСОБА_1, був укладений із ТОВ «Селянське Агро» майже за півтора року до закінчення дії попереднього договору, який було укладено між тим же самим землевласником та ОСОБА_2 "Лендком Симонів", чим фактично виключило можливість реалізації останнім свого переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, закріпленого статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_2 "Лендком Симонів" стосуються визнання недійсними договорів оренди землі, сторонами яких одночасно є фізична і юридична особа, а тому окремий розгляд цих вимог за правилами чи цивільного, чи господарського судочинства, з урахуванням змісту спірних правовідносин, на переконання колегії суддів, не є можливим, так як в любому випадку буде мати одночасне вирішення судом питання про права та обовязки обох сторін вищевказаних правочинів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Корецького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» відхилити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

ОСОБА_4