Справа № 629/2470/17
Номер провадження 2/629/1250/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про усунення перешкод в розпорядження майном шляхом зняття арешту з майна, -
14.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про усунення перешкод в розпорядження майном шляхом зняття арешту з майна, посилаючись на те, що він є співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,іншим співласником якої є бабуся позивача - ОСОБА_3, яка померла, та її спадщина дісталась єдиному законному спадковдавцю - батьку позивача, який згодом помер. На даний час, ОСОБА_1 має намір оформити на себе спадщину.
Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі на підставі наданих ним письмових доказів.
Представник відповідача Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06 жовтня 2000 року, виданим Лозівським бюро технічної інвентаризації, довідкою КП «ЖУК» від 06.06.2017 року №19, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, за номером 91592264, сформованої 10 липня 2017 року, записами з будинкової книги(а.с.9-12).
Позивачу при зверненні до нотаріуса з заявою про відчуження спірної квартири стало відомо з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, за номером 91592264, сформованої 10 липня 2017 року дізнався про те, що 24.06.2008 року за № 7445464 реєстратором: Лозівська державна нотаріальна контора, зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме: ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1. Підставою обтяження вказано - постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №973010 від 18.06.2008 року, Відділ державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, вх.2518 від 24.06.2008 року.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, за номером 91592264, сформованої 10 липня 2017 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №04(а.с 11,15).
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133,135 СК України, ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином ОСОБА_5 був законним спадкодавцем ? частини квартири, розтаованої за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3.(а.с.16).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 150(а.с.17).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Лозівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, запис №155, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1(а.с.8).
З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.
Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, може зняти заборону за рішенням суду та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна.
Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Таким чином, заборона відчуження 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві сумісної спільної власності позивачу по справі, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.
Зняття арешту необхідно позивачу для прийняття у спадщину ? частини вищевказаної квартири.
Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.
З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності, не убачається наявності за ОСОБА_1 підстав для накладення заборони відчуження майна, суд приходить до висновку про задоволення позову.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, про що зазначено в ч. 1 ст. 261 ЦК України.
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст..ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги.
Оскільки позивачем доведені обставини, на які він посилається в позовній заяві, належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити дані позовні вимоги.
Вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов'язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, Конституції України.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 89, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України «Про нотаріат», п.п.2,74,75,78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.02.2012 року № 296/5, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати арешт на 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, накладений 24.06.2008 року за №7445464 реєстратором: Лозівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області серії АА № 973010 від 18.06.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вх.№2518 від 24.06.2008 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.О.Каращук