АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4022/17 Справа № 176/2121/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Павловська І. А. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання окремих пунктів кредитних договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить визнати недійсним окремі пункти кредитних договорів укладених з ПАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 17 листопада 2006 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», укладено кредитний договір №CM-SME 301/086/2006, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 370000,00 грн. на строк до 17 листопада 2013 на споживчі цілі.

14 березня 2007 року між ним та тією ж банківською установою укладено кредитний договір №CM-SME 301/066/2007. Згідно якого банк надав йому кредит у розмірі 160000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 17 листопада 2013 року на споживчі цілі.

14 лютого 2008 року між тим та ЗАТ "ОТП Банк" також укладений кредитний договір №CM-SME 301/057/2008 відповідно якого йому (позивачу) надано кредит у розмірі 100000,00 грн. строком до 14 лютого 2018 року.

30 червня 2009 року укладені додаткові договори до зазначених вище кредитних договорів, відповідно до яких внесені зміни, щодо графіку платежів, умов оплати за кредит та змінено розмір платежів.

Вважає, що окремі пункти додаткових договорів до кредитного договору №CM-SME 301/086/2006 від 17.11.2006 року, №CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року, №CM-SME 301/057/2008 14.02.2008 року не відповідають вимогам закону і підлягають визнанню їх недійсними.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року в задоволенні позову - відмовлено в повному обсязі.

З таким рішенням не погодився Позивач та звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 листопада 2006 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №CM-SME 301/086/2006, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 370000,00 грн. на строк до 17 листопада 2013 на споживчі цілі. (а.с.3-7).

Пунктом 3 вказаного договору визначено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку (4.5% річних) + FIDR (ставка яка визначається самостійно банком) (а.с.13).

30 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №CM-SME 301/086/2006 (а.с.62-63).

Відповідно до умов додаткового договору викладено новий порядок платежів (п.2.1.2), змінено порядок та строки погашення частини суми кредиту у розмірі 21478,41 грн., зі строком погашення з 17 листопада 2008 року по 17 червня 2009 року, шляхом визначення нового порядку та строків погашення в графіку платежів (п.2.2.1), надано позичальнику транш в розмірі 40117,70 грн. з метою погашення нарахованих процентів (п.2.2.2), розмір кредиту визначено, як сума залишку кредитних коштів, наданих позичальнику за кредитним договором та суми траншу наданих за цим додатковим договором (п.2.3.1) та зобов'язано позичальника протягом шести місяців сплатити банку пеню в розмірі 10 %.(а.с.63)

Пунктом 2.1.10 додаткового договору доповнено застереженням, що підписання цього додаткового договору сторони висловлюють свою цілковиту згоду з тим, що визначення порядку сплати за кредит, встановлене кредитним договором та цим додатковим договором , повністю відповідає двосторонньому волевиявленню сторін. Сторони також підтверджують , що вони повністю ознайомлені та цілком згодні з порядком визначення плати за Кредит , порядком зміни розміру процентної ставки та окремими елементами цього порядку.

14 березня 2007 року укладено інший кредитний договір №CM-SME 301/066/2007 згідно якого банк надав кредит у розмірі 160 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 17 листопада 2013 року.(а.с.8-13).

Пунктом 3 вказаного договору визначено плаваючу процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку (4.25% річних) + FIDR (ставка яка визначається самостійно банком) (а.с.18).

30 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №CM-SME 301/066/2007 (а.с.64-65).

Відповідно до п.2.2.2 додаткового договору наданий позивачу транш у розмірі 16 311,76 грн., було спрямовано на погашення наявної станом на 30.06.2009 року заборгованості позивача перед банком за відсотками.

Підписанням додаткового договору та нового графіку платежів сторони висловили своє волевиявлення , щодо укладення додаткового договору , та погодили нові умови плати за кредит , зокрема і зміна розміру платежів , після спливу 6 місяців з дати підписання додаткового договору.(а.с.64-65).

14 лютого 2008 року укладений кредитний договір №CM-SME 301/057/2008 відповідно до якого надано кредитний договір у розмірі 100000,00 грн. строком до 14 лютого 2018 року (а.с.14-23).

30 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №CM-SME 301/057/2008. (а.с.66-67).

Аналогічні умови, щодо надання траншу в розмірі 10 839,86 грн. та зміна порядку плати за кредит, містяться і в додатковому договорі від 30.06.2009 року до кредитного договору №CM-SME 301/057/2008 від 14.02.2008 року в пунктах з такою ж нумерацією, що і додатковому договорі №1 від 06.06.2009 року до кредитного договору №CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно керувався ст.ст. 203, 207, 215, 627, 638, 640 1054 ЦК України, оцінивши усі докази, у їх сукупності, виходив з того, що позивач не довів, що діями відповідача порушені його права та інтереси, а тому суд вважав відсутніми підстави для визнання додаткових угод до кредитних договорів недійсними, а тому місцевий суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у позовних вимогах по суті, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підтверджуються матеріалами справи, та доводами апеляційної скарги не спростований, які також не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення.

За правилами ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).

Посилання апеляційної скарги на ті обставини, що, реструктуризація заборгованості лише погіршує становище Позивача і зумовлює збільшення заборгованості по сплаті кредиту - апеляційним судом не приймаються, оскільки відповідно до п.2.3.1 додаткового договору № 1 до кредитного договору, розмір (сума) Кредиту буде визначатись, як сума залишку кредитних коштів, наданих Позичальнику за Кредитним договором та суми Траншу/ів наданих за цим Додатковим договором.

Наданий Позивачу транш, відповідно до умов п.2.2.2 додаткового договору № 1 до кредитного договору, було спрямовано на погашення наявної станом на 30.06.2009р. заборгованості Позивача перед Відповідачем за відсотками.

Транш було надано на умовах надання кредитних коштів, нарахування відсотків на які передбачено ст.1048 ЦК України. Відповідно було складено нових графік погашення заборгованості відповідно до додатку № 1 до додаткового договору № 1 до кредитного договору (графік платежів).

Доводи скарги Позивача, що дата остаточного повернення кредиту була зменшена до 18.02.2013р., що нібито суперечить умовам п.2 основного договору, згідно якого дата остаточного повернення кредиту була 17.11.2013р. є безпідставними виходячи з наступного.

У разі зміни договору, як зазначено в ч. 3 ст. 653 ЦК України, зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст. ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Відповідно до п.2.1.2. додаткового договору № 1 до кредитного договору, сторони погодили викласти Графік Платежів в новій редакції (Додаток № 1 до цього Додаткового договору).

Більше того, згідно п.3.1. додаткового договору № 1 до кредитного договору, сторони домовились, що у випадку виникнення розбіжностей між положеннями Кредитного договору та цього Додаткового договору, положення цього Додаткового договору підлягають пріоритетному застосуванню, якщо інше не встановлено умовами цього Додаткового договору.

Підписанням додаткового договору № 1 від 30.06.2009р. до кредитного договору № СМ-SME 301/066/2007 від 14.03.2007р. та нового графіку платежів, сторони висловили своє волевиявлення, щодо укладення додаткового договору, та погодили нові умови плати за кредит, зокрема і зміна розміру платежів, після спливу 6 місяців з дати підписання додаткового договору.

Аналогічні умови, щодо надання траншу в розмірі 10 839.86 грн. та зміна порядку плати за кредит, містяться і в додатковому договору № 1 від 30.06.2009р. до кредитного договору № CM-SME 301/057/2008 від 14.02.2008р. в пунктах з такою ж нумерацією, що і в додатковому договорі № 1 від 30.06.2009р. до кредитного договору № CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007р.

Так само і умови додаткового договору № 1 від 30.06.2009р. до кредитного договору № CM-SME 301/086/2006 від 17.11.2006р., щодо надання Позивачу траншу в розмірі 40 117.70 грн. та зміна порядку плати за кредит, такі ж самі, як і умови в пунктах з такою ж нумерацією, що і в додатковому договорі № 1 від 30.06.2009р. до кредитного договору № CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007р.

Враховуючи все вищенаведене, підписання додаткових угод 30.06.2009р. до кредитних договорів № CM-SME 301/086/2006 від 17.11.2006 року, № CM-SME 301/066/2007 від 14.03.2007 року та № CM-SME 301/057/2008 від 14.02.2008 року, не може бути розцінене як погіршення становища Позивача, оскільки підписанням додаткових угод сторони висловили своє двостороннє волевиявлення та обізнаність з їхніми умовами. Також, виходячи з умов кредитного договору та додаткових договорів, зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки вона прямо передбачена умовами двостороннього кредитного договору.

Таким чином, положення кредитного договору про встановлення плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого процента + FIDR, також не можна вважати несправедливими, тому підстав для визнання окремих пунктів спірних договорів недійсними немає.

Посилання Позивача на неврахування Банком постанови НБУ № 328 від 03.06.2009 року «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів», згідно якої реструктуризації підлягає заборгованість щодо якої банк має підтверджені достовірними документами об'єктивні та беззаперечні докази того, що позичальник не в змозі забезпечувати виконання умов первинного кредитного договору та на лист НБУ від 22.07.2009 року № 40-511/3967-13881, яким регулятором роз'яснено, що Банк приймаючи рішення про здійснення реструктуризації кредитної заборгованості, повинен об'єктивно оцінити реальну спроможність позичальника у подальшому належним чином виконувати свої зобов'язання - не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки вказаними документами банкам надаються рекомендації з вказаних питань, які спрямовані саме на збереження та захист інтересів Банку під час розгляду питання про реструктуризацію заборгованості, рішення про здійснення чи не здійснення якої приймається Банком самостійно, окрім того, Позивач не був позбавлений права не погодитись з такими умовами банку.

Посилання апеляційної скарги, на неправомірність рішення в значній мірі повторюють доводи, що були викладені Позивачем в суді першої інстанції у вигляді обґрунтування позовної заяви та які були предметом дослідження місцевого суду, а тому додаткового правового аналізу не потребують.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права під час розгляду справи, оскільки вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Окрім того, за ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко