АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1603/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/789/1009/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

за участі представника ОСОБА_1А - ОСОБА_2, представника ПАТ Альфа-Банк ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПАТ Альфа-Банк звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог позивач ПАТ Альфа-Банк посилався на те, що 13 червня 2008 року між ВАТ Сведбанк та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №1905/0608/71-002, зі змінами, внесеними 2014, 2015 роках, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 45000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти у строк до 12 червня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних.

Одночасно, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1905/0608/71-002 від 13 червня 2008 року, ВАТ Сведбанк уклав договори поруки з відповідачем ОСОБА_1, із змінами внесеними договором про внесення змін і доповнень №1 від 17 вересня 2014 року.

25 травня 2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ Дельта Банк був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, а 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1905/0608/71-002 від 13 червня 2008 року, 17 вересня 2014 року ВАТ Альфа-Банк уклав з відповідачкою ОСОБА_5 договір поруки №1905/0608/71-002-П.

ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала і станом на 13 червня 2016 року допустила заборгованість у розмірі 22484,07 доларів США за кредитом та 384,56 доларів США по відсотках, яку позивач просив солідарно стягнути з боржника та поручителів.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року вирішено:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки вул. Кн. В.Великого, 20/4, м. Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користь публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк», 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, , МФО 300346, п/р №0004- 21755 (двадцять одну тисячу сімсот п'ятдесят п'ять) доларів США 60 центів, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень, сплаченого судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки вул. Кн. В.Великого, 20/4, м. Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_5, жительки вул. Д. Січинського, 1/29, м. Чортків Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в користь публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк», 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, , МФО 300346, п/р №0004-21755 (двадцять одну тисячу сімсот п'ятдесят п'ять) доларів США 60 центів, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень, сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1А просить скасувати рішення першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити ПАТ Альфа-Банк у позові про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що висновки не відповідають фактичним обставинам справи та суд вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що він не був належним чином повідомлений про дострокове погашення боргу, у зв'язку з чим порука є припинена в силу вимог ч.4 ст. 559 ЦК України і матеріалами справи не доведено підстав для дострокового повернення кредиту. Також зазначав, що договір поруки він не підписував, а тому цей договір є недійсним в силу вимог ст. 215 ЦК України. Крім того, посилався на те, що суд вирішив спір в порушення п. 10.4 Договору, яким передбачено, що спори підлягають вирішенню господарському суді.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 13 червня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №1905/0608/71-002. Відповідно до умов договору Банк надав відповідачці кредит у розмірі 45 000 доларів США терміном з 13 червня 2008 року по 12 червня 2021 року включно зі сплатою 11,9 відсотків річних за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1905/0608/71-002 від 13 червня 2008 року цього ж дня між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, із змінами та доповненнями внесеними договором від 17 вересня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1

Крім того, 17 вересня 2014 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1905/0608/71-002 від 13 червня 2008 року, був укладений договір поруки між ПАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_5

25 травня 2012 року між ПАТ Сведбанк та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

Таким чином, відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1905/0608/71-002 від 13 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належним чином не виконувала умов кредитного договору, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка на час винесення рішенням судом першої інстанції, 19 квітня 2017 року, становила:

- з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 21534, 53 долари США;

- з простроченої заборгованості за відсотками 221,07 доларів США.

Розмір заборгованості стверджується розрахунком наданого позивачем ПАТ Альфа-Банк.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того, умовами договору поруки від 13 червня 2008 року, укладеного з ОСОБА_1, із змінами внесеними 17 вересня 2014 року, встановлена солідарна відповідальність поручителя з позичальником перед банком за не виконання позичальником умов основного зобов'язання (пункти 2 та 3 договору).

Таким чином, відповідно до вимог закону і положень договору поруки укладеного з ОСОБА_1, суд правомірно стягнув з останнього солідарно з позичальником ОСОБА_4, заборгованість по кредитному договору.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, про припинення поруки з підстав передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до цієї норми порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановлено, що 10 серпня 2016 року надіслав позичальнику та поручителям вимогу про повне дострокове погашення кредиту заборгованості що склалася станом на 23 червня 2016 року у сумі 22484,07 доларів США, а 22 вересня 2016 року відповідні вимоги пред'явлені до боржника і поручителів до суду.

Таким чином, банк відповідно до правила ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові ВС України від 17.09.2014 року в справі № 6-53 цс14 вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Згідно роз'яснень, даних в в 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин №5 від 30 березня 2012 року, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, позов до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості пред'явлений протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому не було підстав для висновку про припинення поруки за договором укладеного з ОСОБА_1

Суд вірно визначив, що даний спір підлягає вирішенню в суді загальної юрисдикції і доводи ОСОБА_1, що відповідно до пункту 10.4 кредитного договору, спір підлягав вирішенню в господарському суді суперечить чинному законодавству і є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі про те, що він не підписував договір поруки №1905/0608/71-002 від 13.06.2008 року, є необґрунтованими, оскільки на договорі значиться підпис відповідача, а відповідних доказів, які б підтверджували, що підпис на договорі виконано не ним, а іншою особою, судом не здобуто.

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області суду від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6