Справа № 381/2013/17 Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4007/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 47 22.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Сержанюка А.С., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по ? частки від заробітку відповідача на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають від шлюбу двох малолітніх дітей. Відповідач проживає окремо, а позивачем подано позов про розлучення. Відповідач перестав піклуватися про дітей та займатися їх вихованням та утриманням. Позивач має місце роботи, проте цих коштів не вистачає на утримання, розвиток та забезпечення нормальної життєдіяльності дітей.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на двох дітей. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд не врахував майновий стан відповідача та не перевірив чи має останній змогу сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом. Відповідач зазначає, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, яких в силу ст. 202 СК України він зобов'язаний утримувати. Позивач офіційно працює, має стабільний дохід, а стан її здоров'я та здоров'я дітей не потребує додаткових витрат. Діти займаються у секціях на безкоштовній основі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що з 30 липня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7-8).

Згідно довідки № 35 від 13 червня 2017 року ОСОБА_2 працює у філії «Рефрижераторна вагонна компанія» ПАТ «Українська залізниця» на посаді начальника оперативно-розподільчого відділу з 27 серпня 2002 року (а.с.21).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено та обґрунтовано позовні вимоги.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей. Судом встановлено, що діти проживають з матір'ю ОСОБА_3 Відповідач є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому зобов'язаний утримувати їх до досягнення дітьми повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув аліменти у розмірі ? частини від доходів відповідача на кожну дитину та не врахував вимоги ч. 2 ст. 183 СК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір за подачу апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, проживаючої АДРЕСА_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2, починаючи з 02 червня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_2, проживаючого АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривні).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Сержанюк А.С.

Яворський М.А.