Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 серпня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Бенца К.К.,

за участю секретаря Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Перечинська районна кредитна спілка «Туря» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивує тим, що 30.03.2006 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 364/1, згідно якого спілка надала ОСОБА_1 , а останній отримав суму кредиту у розмірі 10 500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45 % річних, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. В забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором , між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря» та ОСОБА_2 30.03.2006 року було укладено договір поруки № 364/1 від 30.03.2006 р., згідно умов якого останній поручився перед Кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника ОСОБА_1 та разом з боржником несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Однак, взяті на себе зобов'язання, щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2016 року перед позивачем по кредитному договору № 364/1 від 30.03.2006 р. становить 21 395.61 грн., з яких: 4 599.33 грн. основна сума заборгованості по кредиту; 16 796.28 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом , яку Перечинська районна кредитна спілка «Туря» просила стягнути на її користь із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 30 березня 2006 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 364/1 згідно якого спілка надала ОСОБА_1 , а останній отримав суму кредиту у розмірі 10 500,00 гривень, із сплатою за користування кредитом 45 % річних, строком на 24 місяців до 29.03.2008 року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору , що стверджується договором позики № 364/1 від 30.03.2006 р., копія яких приєднана до матеріалів справи /а.с. 4-12/.

Як вбачається з договору позики ОСОБА_1 отримав кошти від КС «Туря» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

Відповідно до п. 1.2. договору позики кредит надавався відповідачу ОСОБА_1 на споживчі потреби.

Відповідно до видаткового касового ордеру №324 від 30.03.2006 року про видачу позички, відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у сумі 10500,00 гривень .

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики , 30.03.2006 року між Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря» та ОСОБА_2було укладено договір поруки № 364/1 за яким останній зобовязався перед позивачем відповідати в обсязі, що і позичальник, за належне виконання ОСОБА_1 зобовязань, визначених договором позики № 364/1 від 30.03.2006 року.У разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Однак, у порушення умов договору позики ОСОБА_1, належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 15.11.2016 року в нього виникла заборгованість перед позивачем по договору № 364/1 від 30.03.2006 р. в розмірі 21 395.61 грн., з яких: 4 599.33 грн. основна сума заборгованості по кредиту; 16 796.28 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом , що стверджується розрахунком заборгованості долученим до матеріалів справи.

Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору позики відповідач ОСОБА_1 зобовязався за користування кредитом сплатити спілці 45,0% річних від суми позики.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору сторони погодили строки договору на 24 місяці з 30.03.2006 року до 29.03.2008 рік.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов договору № 364/1 від 30.03.2006 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Так як своїх зобов'язань за договором ОСОБА_1 не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або рдли, в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до п. 2.2 умов договору поруки № 364/1 від 30.03.2006 року укладеного між КС «Туря» та ОСОБА_2 поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1 умов договору поруки № 364/1 від 30.03.2006 року в разі невиконання зобовязання боржником своїх обовязків за договором позики , поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі заборгованості до повного виконання взятих на себе зобовязань.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що , зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так як своїх зобов'язань за договором позики ОСОБА_1 не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в солідарному порядку.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за договором позики № 364/1 від 30.03.2006 року в сумі 21 395.61 грн. є обґрунтованими і підлягають до задоволення з мотивів викладених вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Разом з тим солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 543, 551, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,88, 169, 212-215, 224-226ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (Ужгородський р-н, с. Дубрівка, 52, ідентифікаційний код 297710035), ОСОБА_2 (Ужгородський р-н, с. Дубрівка, 52, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 395.61 грн. (двадцять одна тисяча триста девяносто пять гривень 61 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у рівних частках у розмірі по 689,00 гривень з кожного .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено і підписано із врахуванням вихідних днів 04.09.2017 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3