Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/158/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2017 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Боголюбової Л.М., за участі секретаря Кондратюк О.А., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання квартири об»єктом спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

В обгрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі ОСОБА_4 вони перебували в шлюбі зареєстрованому 07.07.1997 року в Красилівському райвідділі РАГС Хмельницької області. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5»яну - ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки сімейне життя у них не склалось з відповідачем, 05.08.2004 року шлюб між ними розірвано.

В період шлюбу вони з відповідачем за спільні кошти вирішили придбати квартиру для проживання їхньої сім»ї. 28.11.1997 року державним нотаріусом на ім»я відповідача ОСОБА_4 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, реєстровий №4330.

Вони з сім»єю вселилися у придбану квартиру і були зареєстровані в ній. З дочкою ОСОБА_5»яною вона проживає до цього часу у вказаній квартирі.

Після розірвання шлюбу відповідач в спірній квартирі не проживає, всі правовстановлюючі документи на квартиру він забрав і доступу до них у неї немає.

Оскільки відповідач добровільно не бажає визнати за нею право власності на спірну квартиру, тому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 об»єктом її, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, спільної сумісної власності.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що спірну квартиру він придбав за власні кошти для власних потреб, а саме під офіс. На ремонт вказаної квартири він брав позику, про що надав підтверджуючий документ, тому вказана квартира не може бути об»єктом спільної сумісної власності. Просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд находить позовні вимоги підлягаючими задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні відповідно до договору купівлі-продажу від 28.11.1997 року посвідченого державним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу власником квартири АДРЕСА_2 являється ОСОБА_4. У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_4- з 07.05.1998року, дочка ОСОБА_6 -з 19.02.2014 року, ОСОБА_3 -з 28.09.2004 року, що стверджується довідкою реєстраційного відділу Красилівської міської ради від 19.04.2016 року № 116.

Станом на 28.11.1997 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.07.1997 року. 05.08.2004 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами, актовий запис № 89 зроблений відділом РАЦС Красилівського районного управління юстиції згідно рішення суду.

При розірвані шлюбу сторони уклали угоду, керуючись ст.ст. 180-181,189 СК України про те, що відповідач ОСОБА_4 буде сплачувати на доньку ОСОБА_6»яну аліменти до її повноліття, а також буде здійснювати комунальні платежі за квартиру, де залишилась проживати дитина, а саме квартира АДРЕСА_3.

Ч.3 ст.368 ЦК і ч.1 ст.60 СК передбачено, що спільною сумісною власністю є майно, придбане подружжям під час шлюбу, якщо інше не передбачено законом або шлюбним договором. Будь якої домовленості про те, що квартира АДРЕСА_4 належить відповідачу особисто між сторонами не було.

Стаття 60 СК України в редакції, яка була чинною на час придбання спірної квартири передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Посилання відповідача на те, що він брав позику на ремонт придбаної квартири не може свідчити про те, що спірна квартира належить йому особисто.

Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Посилання позивачки на те, що придбана квартира є об»єктом спільної сумісної власності судом визнаються обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання квартири об»єктом спільної сумісної власності подружжя слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88,212, 213, 215 ЦПК України,

ст.368 ЦК України, ст.ст.60,70 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання квартири об»єктом спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_5 об»єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через Красилівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7