Справа №295/8035/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про визнання незаконним самочинного будівництва та зобовязання усунути перешкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним самочинне будівництво відповідача, а саме прибудови за адресою: пров. 2-й Сінний, 11 в м. Житомирі; зобовязати відповідача: здійснити демонтаж частини конструктивних елементів прибудови до житлового будинку за адресою: м. Житомир, пров. 2-й Сінний, 11, для забезпечення відстані між даною прибудовою та будівлями будинковолодінь №№5 і 7 по пров. 2-му Крошенському в м. Житомирі, яка повинна становити не менше 6,4 м. за умови відсутності віконних прорізів у стіни тильного фасаду добудови або 8,0 м. за умови наявності віконних прорізів у стіні тильного фасаду добудови, забезпечивши відстань від стіни лівого фасаду прибудови до межі земельної ділянки, яка повинна становити не менше 1,0 метри; привести прибудову до житлового будинку по пров. 2-му Сіному, 11 та будівель будинковолодінь №№5 і 7 по пров. 2-му Крошенському в м. Житомирі (за необхідності) до ступеню вогнестійкості І-ІІ шляхом виконання будівельно-монтажних робіт по заміні конструкції перекриття та даху; здійснити перекладання системи газопостачання вздовж зовнішніх стін прибудови. При цьому посилається на те, що він та відповідач є співвласниками жилого будинку по пров. 2-му Сінному, 11 у м. Житомирі. Відповідачем здійснено самочинну прибудову без наявності жодних дозвільних документів та всупереч архітектурних, санітарних, протипожежних норм і правил будівництва, чим порушено права позивача, як співвласниками будинку.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представників позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 54/100 частини, а відповідач ОСОБА_3 власником 46/100 частини жилого будинку по провулку 2-му Сінному, 11 в м. Житомирі.

Земельна ділянка площею 0,0511 га по провулку 2-му Сінному, 11 в м. Житомирі для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 05.02.1999 року.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 01.10.1992 року №553 ОСОБА_3 дозволено прибудувати жилу кімнату, кухню, коридор загальними зовнішніми розмірами 6,50 х 7,50 х 4 х 4,0 м. до частини будинку по пров. 2-му Сінному, 11 та зробити відчуження частини будинку на імя дочки ОСОБА_4.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У розумінні частини першої ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Згідно п.п.5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку зясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів про планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для зясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка предявила позов про знесення самочинного будівництва (ч.7 ст.376 ЦК, ч.1 ст.60 ЦПК).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовилася від такої перебудови.

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобовязання здійснити перебудову.

Погодження забудовника на перебудову при розгляді справи про знесення самочинного будівництва за можливості перебудови, якщо це підтверджено, є підставою для відмови в позові лише тоді, коли рішення суду, яке набрало законної сили, про зобовязання здійснити перебудову не виконано не з вини забудовника, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

Згідно листа Житомирського міського відділу УДСНС України у Житомирській області від 13.02.2017 року, виходом провідного інспектора сектору запобігання надзвичайних ситуацій Житомирського міського відділу Управління ДСНС України у Житомирській області ОСОБА_5, за адресою: м. Житомир, пров. 2-й Сінний, 11 було встановлено, що ОСОБА_3 провела незаконні будівельні роботи чим порушила Державні будівельні норми України (ДБН 79-92) протипожежні розриви від стін будинків з вікнами, що виходять із житлових кімнат, кухонь, веранд, головних входів у будинок до інших житлових будинків та господарських будівель має бути не менше 7 м. за містобудівними вимогами.

Однак, відповідно до ст.67 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки не має повноважень щодо здійснення нагляду (контролю) у житловому секторі.

Суд, відповідно до ст.59 ЦПК України, не бере до уваги наданий позивачем висновок №506/06-2017 експертного будівельно-технічного дослідження від 05.07.2017 року, який не є допустимим доказом по справі, оскільки відповідна експертиза судом по справі не призначалася та експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Відповідно до листа Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 17.08.2017 року №2377/11, спеціалістом Житомирського міськрайонного відділу ДУ «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» 20.10.2016 року проведені заміри природного освітлення в житловій кімнаті площею 19,00 кв.м. належної ОСОБА_2 частини будинку по пров. 2-му Сінному, 11. Крім цього, вказані заміри були проведені 22.07.2016 року. Заміри природного освітлення передані в управління Держпродспоживслужби в м. Житомирі для оформлення заключення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Одночасно суд проінформовано, що перевіркою архівних даних Департаменту містобудування та земельних відносин міської ради з 2010 року встановлено, що дозвільна документація щодо будівництва (реконструкції) ОСОБА_6 на зазначеній вище земельній ділянці відсутня. Архівні матеріали департаменту по 2009 рік включно передані в міський архів, у звязку з чим, дозвільною документацією на обєкти будівництва до 2010 року департамент не володіє.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» проведена передача повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України до органів місцевого самоврядування, а саме управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази здійснення відповідачем самочинного будівництва прибудови по пров. 2-му Сінному, 11 в м. Житомирі та її технічних характеристик, істотного порушення відповідачем будівельних норм і правил, а також порушення відповідачем законних прав позивача у звязку з цим.

Позовна вимога про визнання незаконним самочинного будівництва не відповідає встановленим законом способам судового захисту порушеного права. Законом визначено поняття самочинного будівництва і окремо визнання його судом незаконним в даному випадку не потребується.

Також суд звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі, передбачені законодавством України, заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Матеріали справи не містять даних, що відповідачу, як особі, яка здійснила самочинне будівництво, видавалися приписи про усунення порушень чи про притягнення її до відповідальності у звязку з цим.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому суд відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.4 ст.169, 209, 212-215, гл.8 розд.3 ЦПК України, ст.376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про визнання незаконним самочинного будівництва та зобовязання усунути перешкоди, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: