УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Майданець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-Авто» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ «Радикал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Шарм-Авто» про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_2 таТОВ «Шарм-Авто» на користь ПАТ «Радикал Банк» суму заборгованості в розмірі 973 603, 89грн. та судовий збір з кожного із відповідачів на користь позивача у розмірі 1 218 грн.

У квітні 2017 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона не отримувала жодних процесуальних документів по справі, оскільки вся пошта надсилались судом на адресу, за якою відповідач не проживає.

Вважала, що внаслідок неналежного повідомлення заявника, остання була позбавлена можливості надавати свої заперечення, які повністю спростовують наявність підстав для задоволення позову, в результаті чого було ухвалененеправильне рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2017 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми процесуального права.

Зазначала, що строк подання заяви про перегляд заочного рішення нею пропущений не був, оскільки відповідач отримала його копію лише 14.04.2017.

Справа № 761/25961/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7930/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Наголошувала, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 231 ЦПК України, оскільки за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою може залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Враховуючи наведене, просила ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_6, який є новим кредитором, просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_2 та ТОВ «Шарм-Авто» на користь ПАТ «Радикал Банк» суму заборгованості в розмірі 973 603, 89 грн. та судовий збір з кожного із відповідачів на користь позивача у розмірі 1 218 грн. (а.с. 72-75).

25.04.2017 ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року (а.с. 152-155).

При вирішенні питання щодо залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень ст. 72 ЦПК України зважаючи на те, що відповідачем порушено строк на подання заяви та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску даного строку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2016 ОСОБА_1 направлено на адресу, зазначену в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1.

20.12.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою на вказане вище рішення. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2017 у прийнятті апеляційної скарги було відмовлено у зв'язку із порушення порядку оскарження заочного рішення.

Слід звернути увагу, що із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернулася лише 25.04.2017, тобто із суттєвим порушенням строку для подачі такої заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що копію заочного рішення ОСОБА_1 до 14.04.2017 не отримувала, а відтак строк для подачі заяви про перегляд вказаного рішення нею не пропущений колегією суддів відхиляється з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Матеріали справи не містять відомостей щодо зміни місця реєстрації або проживання ОСОБА_1, а відтак копії процесуальних документів направлялися вказаній особі на останню відому адресу.

Крім того, той факт, що 20.12.2016 ОСОБА_1 особисто звернулася до суду з апеляційної скаргою на заочне рішення є підтвердженням обізнаності відповідача щодо наявності заочного рішення суду та, водночас, дає підстави вважати, що ОСОБА_1 умисно зловживала своїми процесуальними правами, оскільки останньою не було використано права на звернення до суду із заявою про видачу копії вказаного рішення та порушено строки його оскарження шляхом подачі заяви про його перегляд.

Як зазначено самою особою, що звернулася з апеляційною скаргою, про наявність заочного рішення суду вона дізналася після отримання листа ОСОБА_6 від 05.12.2016, який є новим кредитором згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2016 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Суд надає оцінку тому, що з моменту, коли особа дізналася про існування рішення суду, до моменту звернення із заявою про перегляд заочного рішення пройшло понад чотири місяці.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що всупереч твердженням ОСОБА_1 та її представника, сторона відповідача мала можливість скористатися своїм правом на оскарження рішення суду у встановлені законом строки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки, до суду не надано належних та допустимих доказів поважності пропуску відповідачем строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції обґрунтовано залишив вказану заяву без розгляду.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного процесуального законодавства, а тому не спростовують висновків суду та не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: