Справа № 381/1029/14-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/3410/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 58 30.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сержанюка А.С.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, стягнення вартості майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однієї сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, стягнення вартості майна.

У березні 2017 ролку ОСОБА_2 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на автомобіль «Хюндай Матрікс» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1., обґрунтовуючи її тим, що після розірвання шлюбу позивач фактично викрала автомобіль, в якому знаходилися його речі та кошти, та по цьому факту він звернувся до правоохоронних органів. Оскільки ОСОБА_3 надала пояснення та підтвердила, що вона привласнила автомобіль, проте, в судовому засіданні відмовилася надати інформацію, де він знаходиться, а з отриманої на запит суду довідки вбачається, що автомобіль був знятий з реєстрації, заявник вважає, що для вирішення питання по суті необхідно накласти арешт на автомобіль для унеможливлення розпоряджатися автомобілем на користь третіх осіб.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що автомобіль є предметом спору, ОСОБА_3 відмовляється повідомити ОСОБА_2, як співвласнику автомобіля, де він знаходиться на даний час. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції відступив від принципу безсторонності, оскільки надав позивачу за первісним позовом переважне право в користуванні та володінні автомобілем.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на автомобіль не може бути накладений арешт в порядку забезпечення позову, оскільки право власності іншого співвласника може бути порушено. Заявник не надав доказів того, що зазначене ним нерухоме майно належить/перебуває у ОСОБА_3 на праві власності на день подання заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони обґрунтовані і відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_2 просив поділити спільне майно подружжя та стягнути на його користь грошову компенсацію вартості належної ОСОБА_2 ? частини автомобіля марки «Хюндай Матрікс» 2009 року випуску.

Заявляючи клопотання про накладення арешту на вказаний автомобіль, позивач не звернув увагу, що предметом спору є стягнення грошових коштів, а не транспортний засіб.

Вимоги про встановлення порядку користування спірним автомобілем або його витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 заявлено не було.

Посилання заявника на надання судом ОСОБА_3 переважного права в користуванні та володінні автомобілем не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, керувався вимогами ст. 152 ЦПК України і зі змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається, що його предметом були будь-які переваги одній зі сторін у справі.

Доводи ОСОБА_2 щодо відсутності порушення прав іншого власника автомобіля та про володіння автомобілем ОСОБА_3, спростовуються обставинами, викладеними у зустрічній позовній заяві, в якій ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 відчужила автомобіль іншій особі.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Мельник Я.С.

Сержанюк А.С.