Провадження № 2/0186/341/17
Справа № 186/658/17
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

05 вересня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк Михайлівський", ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення боргу за договором депозиту,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення боргу за договором депозиту.

30 червня 2017 року позивачка надала суду уточнену позовну заяву до відповідачів ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення боргу за договором депозиту.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь суму за договором у розмірі 25 000,00 гривень та відсотки із розрахунку 26% річних на день виплати, сплачений судовий збір в розмірі 640,00 гривень, а всього: 32 140,00 гривень.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовільнити.

Представник відповідача ПАТ "Банк Михайлівський" в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та клопотання про закриття провадження в справі, в якому зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. З ст. 2 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З 23 травня 2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджена тимчасова адміністрація, а з 13 липня 2016 року розпочата процедура ліквідації.

Отже, починаючи з 23 травня 2016 року банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто, для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації, а в подальшому і ліквідації, у Банку, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є ОСОБА_3.

ОСОБА_3 є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч. 2 ст. З Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. З Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_3 є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Здійснення ОСОБА_3 відповідних заходів, пов'язаних з ліквідацією банку та організацією виплат відшкодувань за вкладами належить до функцій ОСОБА_3 відповідно до частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 16 цього Закону, позови, подані проти посадових осіб ОСОБА_3 вважаються поданими проти ОСОБА_3. Уповноважена особа ОСОБА_3 на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» є працівником ОСОБА_3.

Згідно п. З ч. 1 ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо цивільних правовідносин крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться зі правилами іншого судочинства.

У розумінні п. 1 ч. 1 ст. З КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі ні виконання делегованих повноважень.

П. 7 ч. 1 ст. З КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

П. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" передбачено, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-УІ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. ОСОБА_3 є юридичною особою публічного права.

Оскільки ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 15 ЦПК України, можна дійти висновку про неможливість розгляду в порядку цивільного судочинства справ щодо зобов'язання вчинення дій Уповноваженою особою ОСОБА_3, яка є суб'єктом владних повноважень. А отже, виходячи з положень ст. 17 КАС України, такі справи повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Отже, виходячи з приписів норм чинного законодавства та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", спір, який виник між сторонами у даній справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, Постановою Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі №6- 2001цс15 встановлено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року по справі №761/9291/15-ц визначено, що суди відмовляючи у задоволенні позову, правильно врахували зазначені положення Закону та те, що з 5 червня 2015 року у банку розпочата процедура ліквідації, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року у справі №6-775св15 зазначено, що процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Уповноважена особа ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Входячи з системного аналізу вищевикладеного, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", задоволення вимог позивача, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Враховуючи те, що ПАТ «Банк Михайлівський» перебуває у стадії ліквідації, яка здійснюється уповноваженою особою ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 гарантування є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а також, оскільки в даному випадку спір фактично стосується дій ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування, вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому просить закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та свої заперечення проти позову, в яких також зазначив, що вказаний спір слід розглядати в порядку КАСУ, зокрема згідно зі ст. 3 КАСУ субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 17 КАСУ встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку зі здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій. Отже, відповідно до приписів діючого законодавства та практики його застосування спори, які виникають за участю ОСОБА_3 гарантування є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАСУ.

Так, пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» встановлено, що згідно з ч. 1 та 2 ст. З Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон) ОСОБА_3 гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. ОСОБА_3 є юридичною особою публічного права. Оскільки ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб с спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАСУ.

Вищенаведене підтверджується також Інформаційним листом Вищого адміністративного суду України № 992/1 1/14-14 від 25 липня 2014 року та численними ухвалами судів всіх інстанцій про закриття провадження в аналогічних справах, в тому числі і ухвалами Вищого спеціалізованого суду України.

Отже, з урахуванням наведених обставин, норм діючого законодавства та практики його застосування, спори за вимогами до ОСОБА_3 гарантування підлягають розгляду в порядку КАСУ окружним адміністративним судом.

Пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, даний спір е публічно-правовим.

Даної правової позиції дотримуються й інші суди України, а саме:

- Вищий адміністративний суд України інформаційний лист № 992/11/14-14 від 25.07.2014 р.;

- Вищий адміністративний суд України постанова Пленуму від 20.05.2013 № 8 «Про окре- питання юрисдикції адміністративних судів»;

- Шевченківський районний суд м. Києва ухвала від 09.07.2013 справа № 761/6742/ 13-ц;

- Богунський районний суд міста Житомира рішення від 27.02.2015 року справа № 295/18485/14-,

- Шевченківський районний суд м. Києва ухвала від 10.12.2013 справа № 761/26095/13-ц;

- Шевченківський районний суд м. Києва ухвала від 12.03.2014 справа № 761/2046/14-ц;

- Вищий спеціалізований суд України ухвала від 20.08.2014;

- Дзержинський районний суд м. Харкова ухвала від 29.10.2014 справа № 638/12734/ 14-ц;

- Апеляційний суд Харківської області ухвала від 09.12.2014 справа №638/12734/14-ц;

- Апеляційний суд Черкаської області рішення від 14.07.2015 справа №22-ц/793/164215;

- Іллічівський міський суд Одеської області ухвала від 06.08.2015 справа № 501/3308/ 15-ц;

- Дарницький районний суд м. Києва ухвала від 18.08.2015 справа № 753/10638/15-ц.

Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Закон установлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ОСОБА_3, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між ОСОБА_3, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції ОСОБА_3 щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону ОСОБА_3 є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. ОСОБА_3 є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності ОСОБА_3.

Відповідно до статті 47 Закону уповноважена особа ОСОБА_3 (кілька уповноважених осіб ОСОБА_3) визначається виконавчою дирекцією ОСОБА_3. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи ОСОБА_3 є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа ОСОБА_3: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження ОСОБА_3, визначені цим Законом та делеговані їй ОСОБА_3; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією ОСОБА_3.

Разом з тим згідно зі статтею 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв'язку з порушенням банком цивільного права позивача, а саме: невиконання банком зобов'язань за договором депозиту.

Згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Зважаючи на зазначене, звернення позивача до ОСОБА_3 не є підставою для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року, 16 лютого 2016 року, 9 листопада 2016 року та 14 грудня 2016 року.

Тому, клопотання представника відповідача ПАТ "Банк Михайлівський" про закриття провадження в справі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 355, пунктом 1 частини першої статті 3603, частиною першою, підпунктом "а" пункту 1 частини другої статті 3604 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року скасувати, справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 179, 205, 208 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк Михайлівський", ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення боргу за договором депозиту, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя С.А.ЯНЖУЛА