АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2314/15-ц
№ 22-ц/774/1843/К/17
У Х В А Л А

01 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Бондар Я.М., ознайомившись із апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1, третя особа: Національний Банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року ПАТ «Дельта банк» відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, третя особа: Національний Банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник позивача ПАТ «Дельта банк» подав апеляційну скаргу, згідно штампу поштового відправлення лише 03 серпня 2017 року.

Апеляційна скарга ПАТ «Дельта банк» не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Представник позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваного рішення Банк отримав 11 липня 2017 року, а з 21 липня 2017 року по 25 липня 2017 року представник Банку перебувала у відпустці, що на її думку, є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Проте, суд критично відноситься до обґрунтування представником позивача поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду. Із зворотного поштового повідомлення видно, що уповноважена особа ПАТ «Дельта Банк» отримав копію рішення суду 11 липня 2017 року ( а.с.152).

З урахуванням дати отримання копії рішення суду останній день подання апеляційної скарги на рішення суду 21 липня 2017 року, тому посилання представника позивача про перебування у відпустці саме з 21 липня 2017 року, тобто останнього дня подання апеляційної скарги не можна вважати обґрунтованим. Крім того, ПАТ «Дельта Банк» є юридичною установою, яка має у штаті не одного юрисконсульта та керівництво мало скерувати обсяг роботи відсутнього співробітника. Крім того, відпустка представника позивача ОСОБА_3 була по 25.07.2017 р., проте апеляційну скаргу здано на відділ зв'язку лише 03 серпня 2017 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини визнає легітимним обмеження у доступі до суду через значний пропуск строку оскарження рішення суду, що є дотриманням принципу правової визначеності (рішення Нешев проти Болгарії від 28 жовтня 2004 року, рішення Брумареску проти Румунії від 28 листопада 1999 року).

Учасник процесу зобов'язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Оскільки особою, яка подає апеляційну скаргу не зазначено та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року , зазначені в апеляційній скарзі обставини перебування представника ОСОБА_3 у тарифній відпустці з 21.07. по 25.07.2017 року не можна вважати поважними, за таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з підстав передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України для надання інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду та звернення до суду апеляційної інстанції із клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших поважних причин.

Керуючись ст. ст. 294, 297, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1, третя особа: Національний Банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки,залишити без руху та надати строк протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду, для звернення із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

Попередити апелянта, що на випадок невиконання даної ухвали в установлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Бондар