Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/522/17
провадження: 2/614/201/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

23.08.2017 р. Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши в с.м.т. Борова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 16 листопада 1991 р. він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Борівському районному відділі ЗАГС Харківської області, актовий запис №78, і проживав з нею до 08.08.2014 р.

Від спільного подружжя мають повнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з тим, що відповідач проживає окремо від позивача більше трьох років.

У звязку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб.

В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе.

В судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, неповнолітніх дітей не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний, виходячи з наступного.

Шлюб зареєстрований 16 листопада 1991 р. у Борівському районному відділі ЗАГС Харківської області, актовий запис №78, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.10,11,158.212,214,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.104,105,110,112,114 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 16.11.1991 р. у Борівському районному відділі ЗАГС Харківської області, актовий запис №78 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - «Коваленко».

Рішення суду, після набрання ним законної сили, направити до Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гуляєва Г. М.