Справа № 2-746/2009
Провадження № 2-п/353/4/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1.

з участю: секретаря Чемерис О.М.

заявника ОСОБА_2

позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тлумачі заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року по цивільній справі № 2-746/2009 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року по цивільній справі № 2-746/2009 позов ОСОБА_3 задоволено, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

15.08.2017 року ОСОБА_2звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити пропущений строк подачі заяви про перегляд заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року та переглянути заочне рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009року по справі № 2-746, скасувати рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В заяві посилається на те, що про наявність заочного рішення він дізнався тільки 03.08.2017 року, про це його повідомила позивачка по справі. Він звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, де йому підтвердили, що таке рішення дійсно було винесене 29.12.2009 року. Зазначає, що він в жовтні 2009 року виїхав на роботу за межі України, а саме у Францію, де перебував до 01.08.2017 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав з підстав зазначених в ній, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що у серпні 2017 року він повернувся з Франції в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області до своєї сестри, до дружини в м. Тлумач не заїжджав. Коли він приїжджав додому у період з квітня по жовтень 2009 року дружина нічого не говорила про свої наміри розірвати шлюб. В жовтні він поїхав знову у Францію, телефонував до дружини на Новий рік, однак вона з ним відмовилася розмовляти. Ствердив, що ні дружина, ні діти про розлучення нічого йому не говорили. 6 років тому до нього у Францію приїхав син, а 3 роки тому приїхала дочка. Два роки тому ОСОБА_3 також була у Франції, однак вони не бачилися, оскільки остання цього не бажала. Він постійно вживав всіх заходів для збереження сімї.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення не визнали, з підстав зазначених в запереченні, просили відмовити в її задоволенні. Додатково ОСОБА_3 вказала, що її життя з ОСОБА_2 не складалося. Він вживав алкогольні напої, вчиняв постійні сварки та скандали, наносив побої, постійно безпідставно її ревнував. Після розірвання шлюбу та виїзду колишнього чоловіка на роботу за кордон вона стала щасливою жінкою. За час перебування у Франції ОСОБА_2 передавав кошти та подарунки тільки для дітей, телефонував раз в три-чотири місяці до них. Ствердила, що останні 17 років (часу виїзду чоловіка на роботу за кордон в 2000 році) шлюбні відносини вони не підтримували, як такого подружнього життя у них не було, спільне їхнє проживання на даний час є неможливим. Перебуваючи за кордоном, ОСОБА_2 проживав у фактичних шлюбних відносинах з іншими жінками. ОСОБА_2 було відомо, що вони розлучені, він навіть повертаючись додому в серпні 2017 року відразу з речами поїхав до сестри в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. Пізніше почав приходити до неї на роботу і погрожувати розправою, якщо вона не буде з ним проживати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, пояснила що з дитинства памятає, що життя між її батьками не складалося. Батько вживав спиртні напої, скандалив, ображав матір наносив побої. Коли їй було вісім з половиною років батько поїхав на роботу у Францію. Однак матеріальної допомоги не надавав, матері довелося повертати кошти, які батько позичив у родичів на поїздку. Батько дуже рідко дзвонив, пояснюючи це високою вартістю дзвінків і тяжким матеріальним становищем, фінансову допомогу надавав рідко. Вона була малолітньою, а брат навчався на платному відділені, матері було важко їх утримувати. В 2009 році батько приїжджав додому, дав їй 50 євро, братові 50 гривень, а матері не привіз нічого. За час перебування вдома всі продовжували жити за мамині кошти. В хаті були тільки сварки та скандали. В цей час батько сам почав говорити про розлучення, а в жовтні 2009 року поїхав знову у Париж. На дорогу мама також йому дала гроші. Після приїзду у Францію, батько подзвонив тільки один раз, сильно поскандалив з мамою, після чого вона не хотіла з ним розмовляти і подала на розлучення. Коли вона приїхала сама у Францію, то дізналася, що батько проживає з іншою жінкою. Вона проживала з татом в одній квартирі три роки, в них постійно виникали сварки, вона бачила поведінку батька та спосіб його життя. Кошти мамі він не відсилав, а передавав своїм сестрам та родичам в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. Ствердила, що вона особито в телефонному режимі в кінці 2009 року повідомила батька, що мати розірвала з ним шлюб. Про це також знали і родичі батька, через що він з мамою зовсім не спілкувався.

Свідок ОСОБА_6, яка є родичкою ОСОБА_3, пояснила, що у 2012 році, коли вона йшла на город, сестра відповідача їй говорила, що ОСОБА_2 розлучився з дружиною. Радилася з нею як їх помирити.

Свідок ОСОБА_7, яка є рідною сестрою ОСОБА_3, пояснила, що вона знала про розірвання шлюбу її сестри з чоловіком. Коли син її сестри поїхав до батька у Францію десь у 2011-2012 роках, вона сама спілкувалася із заявником ОСОБА_2 по скайпу та повідомляла, що сестра розірвала з ним шлюб на що він розсміявся. У жовтні 2009 року вона їздила на курси у м. Івано-Франківськ та заїжджала в гості до сестри. В цей період ОСОБА_2 також був вдома. Між ними були дуже натягнуті відносини і вони між собою вели розмову про розлучення.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 19.07.1980 року у Гарасимівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис №7 розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнуто з ОСОБА_3 один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, звільнивши від сплати ОСОБА_2

У відповідності до ч.1 ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно із ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Копія заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року була направлена на адресу заявника ОСОБА_2 цього ж дня.

Враховуючи, що в матеріалах цивільної справи № 2-746/2009 відсутні відомості про особисте отримання ОСОБА_2 копії заочного рішення, суд вважає можливим поновити відповідачу пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, скасування рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Також відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Крім цього, відповідач має зазначити докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо ці докази були б відомі суду під час розгляду справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Таким чином, для скасування заочного рішення повинні існувати дві обставини, визначені ст. 232 ЦПК України.

Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до статті 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

На виконання вимог даної норми закону, судом була направлена копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява з доданими матеріалами, судові повістки відповідачеві по справі за його адресою.

В матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення ф.119, згідно яких: копію ухвали, копію позовної заяви та судову повістку на 15.12.2009 року ОСОБА_2 отримав 04.12.2009 року; судову повістку на 29.12.2009 року отримав 19.12.2009 року (а.с. 7, 9, 11, 12 справи № 2-746/2009).

Отже, відповідач по справі був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань. Жодної інформації від членів сім'ї стосовно відсутності ОСОБА_2 по місцю проживання та неотримання кореспонденції до суду не надходило. Доводи ОСОБА_2, що він не отримував поштової кореспонденції, так як перебував за межами України, в судовому засіданні не спростовані, оскільки відповідачем не надано судові доказів на підтвердження цього. Надана до матеріалів справи копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон не може підтверджувати факт перебування відповідача за кордоном, оскільки з даного паспорта вбачається, що він виданий 28.07.2017 року (а.с. 8). Крім того, надані в судовому засіданні відомості Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України підтверджують факт вїзду ОСОБА_2 31.07.2017 року на територію України.

Крім того, в супереч вимогам ст. 232 ЦПК України відповідачем не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду немає.

За таких обставин, підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 208-210, 224, 228, 231-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року у цивільній справі № 2-746/2009 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча Н.І. Лущак