АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/163/17 Номер провадження 22-ц/786/2136/17Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Чумак О.В.

секретар : Філоненко О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою Полтавського районного центру зайнятості

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2017 року

по справі за позовом Полтавського районного центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення виплачених сум по безробіттю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_5, посилаючись на те, що відповідач порушила положення ч.2 ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме щодо обов'язку зареєстрованих безробітних своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення.

Зазначають, що під час перевірки обґрунтованості виплати їй матеріального забезпечення було направлено запит до ПРАТ «СК «ОСОБА_6 Україна», з відповіді якого вбачається, що 25.05.2016 року між ОСОБА_5О, та ПрАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» укладено договір про надання послуг, згідно з яким відповідач з 01.08.2016 року по 01.09.2016 року співпрацювала із страховою компанією. У подальшому, 19.12.2016 року позивачем складено ОСОБА_4 перевірки за №65 та виданий наказ N39 від 21.12.2016 року про повернення допомоги по безробіттю, яку відповідач в добровільному порядку повертати відмовилась.

На підставі наведенного прохали стягнути з ОСОБА_5 на їх користь кошти в розмірі 1303,44 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог Полтавського районного центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення виплачених сум по безробіттю відмовлено.

Вказане рішення оскаржив позивач, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважають, що, оскільки на момент подачі відповідачем заяви до Полтавського районного центру зайнятості та, відповідно, надання їй статусу безробітної 30.08.2016 року, вона перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» на підставі цивільно-правового договору, який припинив свою дію лише 01.09.2016 року, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_5 безпідставно отриманого матеріального забезпечення.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала та прохала її задовольнити.

Представники відповідача апеляційну скаргу не визнали та прохали її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до Полтавського районного центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.7-8)

З витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_5 ПК № 00007 від 13.01.2017 року, вбачається, що, згідно наказу №НТ160905 від 05.09.2016 року ОСОБА_5, надано статус безробітного з 30.08.2016 року та, відповідно до наказу №НТ160906 від 06.09.2016 року, їй призначена допомога по безробіттю - з 06.09.2016 року по 31.08.2017 року. Виплати розпочато з 06.09.2016 року (а.с.10).

Окрім того, з даного витягу вбачається, що наказом №НТ161219 від 19.12.2016 року затверджено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч.3 ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 06.09.2016 року по 11.12.2016 року, сума боргу 1303,44 (а.с.10, на звороті).

Згідно з інформацією №1592/11 від 22.11.2016 року, наданою на запит Полтавського РЦЗ, між ПРАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» та ОСОБА_5 25.05.2016 року було укладено договір цивільно-правового характеру №034/FC-355/1, дію якого припинено 01.09.2016 року;в період з 01.08.2016 року по 01.09.2016 року відповідач співпрацювала з ПРАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» (а.с.12-14).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 31.08.2016 року до Договору про надання послуг №034/FC-355/1 від 25.05.2016 року, дія вказаного договору про надання послуг припиняється з 01.09.2016 року (а.с.15).

Відповідно до довідки за №4/21/04 від 29.12.2016 року, ОСОБА_5 співпрацювала з ПРАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» та отримувала заробітну плату: у травні 2016 року - 115,35 грн. та у серпні 2016 року - 115,35 грн. (а.с.53).

21.12.2016 року Полтавським РЦЗ виданий наказ N39 про повернення допомоги по безробіттю (а.с.16), яку відповідач в добровільному порядку повертати відмовилась.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив із того, що факт недобросовісного набуття ОСОБА_5 грошових коштів, як і наявності рахункової помилки, матеріалами справи не встановлено, а тому відсутні підстави для повернення спірної суми позивачу.

Такі висновки суду не відповідають встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч.3 ст.33 Закону України «Про зайнятість населення»).

Пунктом 8 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20.03.3013року №198, центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Пунктом 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року №60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 12.03.2009 за №232/15248, передбачено, що розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування відповідачки в статусі безробітної є обставиною, яка впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю. При цьому припинення статусу безробітного повязується не з одержаним безробітним доходу за цивільно-правовою угодою, а з фактом укладення такої угоди, який вказує про те, що особа є зайнятою і не мала права на встановлення статусу безробітного.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що в ході обміну з даними Пенсійного Фонду України відповідною інформацією про отримані доходи особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, центром зайнятості було виявлено, що Відповідачем було отримано дохід в ПрАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» на підставі цивільно-правового договору, дія якого була припинена 01.09.2016 року.

У подальшому, з метою уточнення даної інформації, позивачем було направлено запит до ПрАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» (а.с.11), та, згідно отриманої відповіді (а.с.12) вбачається, що між ПрАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» та ОСОБА_5 25.05.2016 року було укладено договір цивільно-правового характеру №034/FC-355/1, дію якого припинено 01.09.2016 року, тобто в період з 01.08.2016 року по 01.09.2016 року відповідач співпрацювала з ПрАТ «СК «ОСОБА_6 Україна» та отримувала дохід, зокрема, у травні та серпні 2016 року.

Вищевикладене вказує на відсутність підстав вважати наявною бездіяльність центру зайнятості щодо виконання покладених на нього завдань і функцій у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функцій виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття, визначених Законами України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення».

Натомість, неповідомлення ОСОБА_7 про наявність укладеного нею з ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_6 Україна» договору про надання послуг фінансового консультанта №034/FC-355/1 від 25.05.2016 року, який діяв на час її звернення до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та протягом перебування на обліку і отримання допомоги по безробіттю, - є порушенням нею вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове держане соціальне страхування на випадок безробіття» та, відповідно до ч.3 ст.36 вказаного Закону, є підставою для стягнення суми незаконно отриманого забезпечення.

Місцевий суд помилково не врахував викладені норми права, неналежно оцінив встановлені фактичні обставини справи та дійшов хибного висновку про відмову в стягненні матеріального забезпечення, виплаченого відповідачці, таким чином безпідставно переклавши відповідальність застрахованої особи за невиконання покладених на неї обовязків на центр зайнятості.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів у розмірі 1303,44 грн., як безпідставно отриманих.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст. 316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Полтавського районного центру зайнятості, - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2017 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Полтавського районного центру зайнятості до ОСОБА_5 про стягнення виплачених сум по безробіттю, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 38785, Полтавська область, Полтавський район, с. Мильці, вул. Шевченка, 48) на користь Полтавського районного центру зайнятостікошти в розмірі 1303,44 (одна тисяча триста три гривні 44 коп.) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1