Справа № 640/6242/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді: Нев'ядомського Д.В.

при секретарі: Коломойцеві М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Київського районного суду м.Харкова із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 30.06.2014 р. водій ОСОБА_1(відповідач у справі) керуючи автомобілем НОМЕР_1 , по вулиці Сумській буд.106 в м.Харкові, не вибрав безпеченої дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

22.07.2014 р. постановою Київського районного суду м.Харкова відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

10.04.2014 року між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6371335 за яким страховик зобов»язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров»ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_3.

Пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, був застрахований за договором страхування наземного транспорту №НАD0A!40307968 від 21.09.2011 року, укладеного між ПрАТ СК «Інгосстрах» та ТОВ «Автоприват».

Відповідно до звіту №254/07/2014 від 04.07.2014 року розмір матеріального збитку, завданого власникові пошкодженого автомобіляНОМЕР_2, становить 21960 грн. 57 коп.

ПрАТ «СК ПЗУ Україна» сплатило на користь ПрАТ СК «Інгосстрах» страхове відшкодування в сумі 20907 грн. 57 коп.Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 року,факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №37770 від 08.12.2015 року та №47405 від 02.11.2016 року.

Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»до ОСОБА_1 покладався обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідач свого обов'язку не виконав та не надав жодних документів, які б підтверджували неможливість його виконання.

Тому, відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування має право подати до ОСОБА_1, як водія забезпеченого транспортного засобу, яким було спричинено дорожньо-транспортну пригод, оскільки він не повідомив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки і за умов, визначених ст. 33 цього Закону., тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 20907 грн. 57 коп. грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати по справі.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі позивача , позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання з»явився, просив відмовити у задоволені позову, оскільки, одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди 22.07.2014 року близько 19.00, він телефоном повідомив про це органи ДАЇ та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», з яким було укладено договір цивільно-правової відповідальності. Позивача ОСОБА_3 повідомив за телефоном, який був вказаний в страховому полісі-8 800-50-311-50.Наступного дня - 01.07.2014 року відповідачем до Регіонального офісу № 3 у м. Харків Східного регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ( м. Харків, вул. Мироносицька, 15) було подано Заяву про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ, встановленого зразка. Заяву було подано в офісі компанії в м. Харків, отримав заяву - співробітник страхової компанії ОСОБА_4 (прізвище написане нерозбірливо) 01.07.2014 року.

Дослідивши матеріали справи, доводи позивача, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 10.04.2014 року між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6371335 за яким страховик зобов»язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров»ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_3.

30.06.2014 р. водій ОСОБА_1(відповідач у справі) керуючи автомобілем марки HYUNDAY Accent, д.н.з, НОМЕР_5 , по вулиці Сумській буд.106 в м.Харкові, не вибрав безпеченої дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

22.07.2014 р. постановою Київського районного суду м.Харкова відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини.

Згідно зі ст. 61 ч. 4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду.

Так, представник позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в обґрунтування позовних вимог посилається на п.п. 38.1.1, п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до вимог якого, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону.

Згідно підпункту 33.1.4 пункту 33.1статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Таким чином регресний позов може подати страховик за наявності двох умов: якщо страхувальник не повідомив страховика у строки про факт ДТП, і не вжив заходів з метою запобігання чи зменшення шкоди.

Крім того, відповідно до судової практики Верховного Суду України «Про умови та порядку здійснення страхових виплат у судовому порядку» коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися окремо у кожному випадку.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на єдину підставу стягнення з відповідача ОСОБА_1 в регресному порядку страхового відшкодування - не повідомлення позивача про дорожньо-транспортну пригоду на протязі трьох днів з моменту її вчинення, у зв'язку з чим, позивач вважає, що до нього перейшло право регресної вимоги саме до відповідача ОСОБА_1.

Проте, суд вважає, що оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, відповідач ОСОБА_1, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Дана правова позиція міститься в Постанові судової плати у цивільних справах Верховного суду України від 16.09.2015 р. у справі № 6-284цс15, яку суд бере до уваги та вважає необхідним застосувати до даного судового рішення.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач стверджує та надає докази про повідомлення позивача про настання страхового випадку, як вбачається з заяви про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ від 01.07.2014 року який міститься в матеріалах справи.У свою чергу позивач вказує про ненадходження повідомлень про наявність страхового випадку, однак не зазначає доказів та підтвердження вищевикладеного (зокрема документу що мість облік надходжень повідомлень про настання страхових подій).

Враховуючи наведенні вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого належного обґрунтування в судовому засіданні, позивачем інших підстав для задоволення своїх вимог, окрім посилання на порушення відповідачем ОСОБА_1 вимог п.п. 38.1.1, п. 38.1. ст. 38, п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не наведено та не зазначено, а тому у задоволенні позову слід відмовити

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.1187,1188,1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», беручи до уваги правову позицію викладену в Постанові судової плати у цивільних справах Верховного суду України від 16.09.2015 р. у справі № 6-284цс15, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я Д.В. Нев'ядомський