Справа № 639/3001/17
Провадження № 2/639/1500/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, по зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, 19.05.2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просить ухвалити рішення про визнання за її неповнолітнім сином, ОСОБА_2, права власності у порядку спадкування за законом за правом представлення на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1, після бабусі, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що на ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Краснобаварської районної ради № 3 від 09.09.1952 року була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1, розміром 600 кв. м., під будівництво житлового будинку. Договір на право забудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.02.1953 року був 16.03.1953 року посвідчений державним нотаріусом ХДНК № 5 за реєстровим № 1432. На підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Харківської області № 18-2 від 05.06.1985 року був затверджений акт прийому та експлуатації вищезазначеного будинку, житловою площею 37,60 кв. м., загальною - 42,90 кв. м., з надвірними будівлями. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 1953 року перебували у зареєстрованому шлюбі, тому цей будинок з надвірними будівлями був їхньою спільною сумісною власністю і належав їм обом, як подружжю, у рівних частках. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з її смертю відкрилася спадщина - 1/2 частина будинку, заповіту вона не залишила. Єдиним спадкоємцем померлої першої черги за законом, який прийняв спадщину, став чоловік спадкодавця, ОСОБА_6, який на час відкриття спадщини мешкав разом зі спадкодавцем у спірному будинку. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, з його смертю відкрилася спадщина - спірний житловий будинок з надвірними будівлями в цілому. Заповіту ОСОБА_6 не залишив, його спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках, які прийняли спадщину, стали доньки спадкодавця, ОСОБА_21., і ОСОБА_20 Обидві вони у встановлений законом шестимісячний строк від часу відкриття спадщини звернулися до ХДНК № 5 із заявами про її прийняття, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 444/2015. Однак, свої спадкові права доньки померлого не оформили і свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом не отримали. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, заповіту не залишила, з її смертю відкрилася спадщина - 1/2 частина спірного житлового будинку. ОСОБА_9 - чоловік позивача, з яким вони з 19.11.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_4 і ОСОБА_10 - батьки покійного чоловіка позивача. ОСОБА_9 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у нього залишився неповнолітній син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення на належну ОСОБА_4 за правом власності половину спірного житлового будинку. Спадщину онук померлої прийняв, на час її відкриття був неповнолітнім, а до того ж позивач, як законний представник свого неповнолітнього сина, у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини звернулася до ХДНК № 5 в інтересах свого сина із заявою про прийняття спадку. Нещодавно позивач отримала Постанову державного нотаріуса ХДНК № 5 у вчиненні нотаріальної дії, куди звернулася з проханням видати на ім'я неповнолітнього ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину після смерті його бабусі. Виходячи з того, що немає підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року її батька, ОСОБА_5, внаслідок втрати будинкової книги за адресою розташування будинку. Тому позивач змушена була звернутися до суду з метою визнання за її неповнолітньою дитиною права власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті бабусі.

19.05.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на другу половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1, після батька, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, за рішенням виконавчого комітету Краснобаварської районної ради № 3 від 09.09.1952 року на ім'я її батька, ОСОБА_5, була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1, розміром 600 кв. м., під будівництво житлового будинку. Договір на право забудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.02.1953 року був 16.03.1953 року посвідчений державним нотаріусом ХДНК № 5 за реєстровим № 1432, а 19.03.1985 року житловий будинок був зареєстрований у КП «ХМБТІ». На підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Харківської області № 18-2 від 05.06.1985 року був затверджений акт прийому та експлуатації цього будинку, житловою площею 37,60 кв. м., загальною - 42,90 кв. м., з надвірними будівлями. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - батьки позивача, які з 1953 року перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому будинок належав їм обом, як подружжю, в рівних частках на праві спільної сумісної власності. Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з її смертю відкрилася спадщина - 1/2 частина спірного житлового будинку. Заповіту мати не залишила, єдиним її спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, став чоловік спадкодавця (він же батько позивача), ОСОБА_6 На час відкриття спадщини він був зареєстрований і фактично мешкав за тією ж адресою, що і спадкодавець по АДРЕСА_1. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, заповіту не залишив, з його смертю відкрилася спадщина - спірний житловий будинок з надвірними будівлями в цілому. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках на майно спадкодавця, які прийняли спадщину, явилися позивач ОСОБА_3 та її рідна сестра, ОСОБА_22 ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк від часу відкриття спадщини звернулася до ХДНК № 5 із заявою про її прийняття, однак свої спадкові права не оформила і свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом не отримала. Нещодавно вона звернулася до державного нотаріуса ХДНК № 5 з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що внаслідок втрати будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 відсутня інформація про реєстрацію осіб за адресою розташування будинку, і неможливо встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_5 З цього приводу позивач змушена була звернутися до суду із зустрічним позовом з метою визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11, яка діє на підставі ордеру та договору № 186 від 07.04.2017 року про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, надала суду заяву від 19.05.2017 року про розгляд справи за її відсутністю, свої зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Розглядаючи справу, суд приймає до уваги положення ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, за рішенням виконавчого комітету Краснобаварської районної ради № 3 від 09.09.1952 року на ім'я ОСОБА_5 була надана земельна ділянка по АДРЕСА_1, розміром 600 кв. м., під будівництво житлового будинку (а. с. 9).

Договір на право забудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 25.02.1953 року був 16.03.1953 року посвідчений державним нотаріусом ХДНК № 5 за реєстровим № 1432, 24.03.1953 року він був зареєстрований в Краснобаварському районному жилуправлінні за № 1484, а 19.03.1985 року - у КП «ХМБТІ» на ім'я ОСОБА_6 за реєстровим № 53450 (а. с. 10-14).

На підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Харківської області № 18-2 від 05.06.1985 року був затверджений акт прийому та експлуатації вищезазначеного будинку, житловою площею 37,60 кв. м., загальною - 42,90 кв. м., з надвірними будівлями (а. с. 15).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ХМБТІ» 09.03.2017 року, який знаходиться на а. с. 17-20, та довідки КП «ХМБТІ» за № 1003177 від 07.04.2017 року (а. с. 16) натепер житловий будинок літ. «А», 1958 року забудови, з прибудовою «а», 1959 року забудови, має житлову площу 37,6 кв. м., загальну - 58,3 кв. м., є надвірні будівлі: літня кухня, льох, вбиральня, два сараї та огорожа № 1-5.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 1953 року перебували у зареєстрованому шлюбі, тому згідно положень діючого на той час сімейного законодавства УРСР житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1, належить їм обом в рівних частках, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що вбачається зі свідоцтва серії НОМЕР_1 про смерть, виданого міським відділом РАЦС № 4 Харківського обласного управління юстиції на підставі актового запису № 9180 від 19.06.2006 року (а. с. 21).

З її смертю відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1.

При вирішенні справи суд приймає до уваги положення ст. 1223 ЦК України, де зазначено, що право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

У випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, зазначені у статтях 1261-1265 Кодексу.

Заповіту ОСОБА_7 не залишила, що вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 48241967 від 29.06.2017 року (а.с. 65).

З письмової відповіді ХДНК № 5 за вих. № 1923/01-16 від 30.06.2017 року вбачається, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книг обліку та реєстрації спадкових справ П'ятої Харківської ДНК після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_12, яка за життя проживала в АДРЕСА_1, заяви про прийняття та про відмову від спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася (а. с. 62).

Згідно положень ст. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, був чоловік спадкодавця, ОСОБА_6, оскільки на час відкриття спадщини він був зареєстрований і фактично мешкав за тією ж адресою, що і спадкодавець - АДРЕСА_1

Факт того, що ОСОБА_5 постійно мешкав в АДРЕСА_1 вбачається з письмової відповіді ХДНК № 5 за вих. № 1925/01-16 від 30.06.2017 року (а. с. 62).

Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від спадщини. Крім того, частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Таким чином, суд приходить до висновку, що 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель АДРЕСА_1 належала спадкоємцю ОСОБА_5 з часу смерті його дружини, ОСОБА_7, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що вбачається з відповідного свідоцтва серії НОМЕР_2, виданого відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 6047 від 14.04.2015 року (а. с. 22).

З його смертю відкрилася спадщина - житловий будинок з надвірними будівлями в цілому, розташований в АДРЕСА_1.

Заповіту ОСОБА_6 не залишив, що доведено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 48242066 від 29.06.2017 року (а. с. 68).

З письмової відповіді ХДНК № 5 за вих. № 1925/01-16 від 30.06.2017 року вбачається, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книг обліку та реєстрації спадкових справ П'ятої Харківської ДНК після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5, який за життя мешкав в АДРЕСА_1, була заведена спадкова справа № 444/2015 (а. с. 62).

У цій відповіді зазначено, що в матеріалах спадкової справи знаходяться заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 980 від 20.07.2015 року про прийняття спадщини від доньки спадкодавця, ОСОБА_3, її ж заява, зареєстрована в книзі реєстрації вхідної кореспонденції 18.05.2017 року з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 та Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстрована в книзі реєстрації вхідної кореспонденції за № 1368/02-31 від 18.05.2017 року, винесена ОСОБА_3, про причини неможливості видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

До того ж на а. с. 23 знаходиться Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 40978983 від 20.07.2015 року, яким доведено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 у ХДНК № 5 дійсно 20.07.2015 року була заведена спадкова справа № 444/2015.

Як встановлено матеріалами справи, спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках на майно спадкодавця на підставі ст. 1261 ЦК України явилися обидві його доньки, ОСОБА_23 та ОСОБА_24.

ОСОБА_25 була донькою ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 про її народження 17.08.1954 року, виданим Краснобаварським районним ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 466 від 11.09.1954 року (а. с. 24). З цього свідоцтва вбачається, що батьками народженої зазначені ОСОБА_6 (батько) та ОСОБА_7 (мати).

Відповідач ОСОБА_20. також є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, тобто рідною сестрою ОСОБА_4 Це доведено свідоцтвом серії НОМЕР_4 про її народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року, виданим повторно у Жовтневому відділі державної РАЦС Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 544 від 21.10.1952 року (а. с. 41).

На а. с. 27 знаходиться свідоцтво НОМЕР_5 про розірвання шлюбу, видане 09.09.1983 року Харківським районним відділом ЗАЦС на підставі актового запису № 512 від 29.07.1983 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 розійшлася своїм чоловіком, ОСОБА_10

Як вбачається зі свідоцтва серії НОМЕР_6 про шлюб, виданого у Жовтневому відділі державної РАЦС Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 170 від 11.12.1971 року, ОСОБА_15 після одруження з ОСОБА_16 змінила дівоче прізвище «ОСОБА_20» на прізвище чоловіка «ОСОБА_20» (а. с. 42).

Спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 прийняла відповідно до положень ст.ст. 1269-1270 ЦК України. У встановлений законом шестимісячний строк від часу відкриття спадщини, а саме 20.07.2015 року, вона звернулася до ХДНК № 5 із заявою про її прийняття.

ОСОБА_4 спадщину після смерті свого батька прийняла відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На час відкриття спадщини вона була зареєстрована і фактично мешкала разом з батьком у житловому будинку АДРЕСА_1, що при розгляді справи підтверджено відповідачем ОСОБА_3

До того ж, з письмової відповіді ХДНК № 5 за вих. № 1924/01-16 від 30.06.2017 року вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 за життя мешкала в АДРЕСА_1 (а. с. 71).

Як передбачено ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Однак свої спадкові права доньки спадкодавця не оформили і свідоцтв про право власності у порядку спадкування за законом не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, виданого відділом державної РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 16642 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 25).

З її смертю відкрилася спадщина - 1/2 частина спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель.

Заповіту ОСОБА_4 не залишила, що доведено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 48241867 від 29.06.2017 року (а. с. 73-79).

З письмової відповіді ХДНК № 5 за вих. № 1924/01-16 від 30.06.2017 року вбачається, що згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книг обліку та реєстрації спадкових справ П'ятої Харківської ДНК після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, яка за життя мешкала в АДРЕСА_1, була заведена спадкова справа № 743/2015 (а. с. 71).

У цій відповіді зазначено, що в матеріалах спадкової справи знаходяться заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1699 від 20.11.2015 року про прийняття спадщини від ОСОБА_1, що діє від імені свого малолітнього сина - онука спадкодавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки спадкодавця, її ж заява, зареєстрована в книзі реєстрації вхідної кореспонденції 18.05.2017 року за № 837/02-14 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частину житловий будинок АДРЕСА_1 та Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстрована в книзі реєстрації вхідної кореспонденції за № 1367/02-31 від 18.05.2017 року, винесена ОСОБА_1 про причини неможливості видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

До того ж на а. с. 26 знаходиться Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 42187768 від 20.11.2015 року, яким доведено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 у ХДНК № 5 дійсно 20.11.2015 року була заведена спадкова справа № 743/2015.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.11.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що доведено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_10 виданим міським відділом РАЦС № 2 Харківського обласного управління юстиції на підставі актового запису № 1671 (а. с. 29).

У свідоцтві НОМЕР_9 про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_9, виданого у Палаці немовлят «Жовтневий» м. Харкова на підставі актового запису № 435 від 21.04.1977 року, його батьками зазначені ОСОБА_10 (батько) та ОСОБА_4 (мати) (а. с. 28).

ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що доведено свідоцтвом серії НОМЕР_8, виданим 20.11.1006 року міським відділом РАЦС № 4 Харківського обласного управління юстиції на підставі актового запису № 17095 від 20.11.2006 року (а. с. 31).

Судом з'ясовано, що у ОСОБА_17 залишився неповнолітній син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається зі свідоцтва серії НОМЕР_11, виданого міським відділом РАЦС № 2 Харківського обласного управління юстиції на підставі актового запису № 253 від 06.04.2006 року (а .с. 30).

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, онук померлої ОСОБА_4, є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення на належну ОСОБА_4 за правом власності половину будинку на підставі положень ст. 1266 ЦК України, який прийняв спадщину згідно вимог ч. 4 ст. 1268 та ч. 4 ст. 1269 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом або за заповітом їхній матері, батькові, бабці, дідусеві, якщо б вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо б на час відкриття спадщини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, був би живим її син, ОСОБА_9, який помер раніш своєї матері, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 року, він успадкував би належну своїй матері 1/2 частину спірного будинку.

Як законний представник свого неповнолітнього сина, ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, а саме 20.11.2015 року, звернулася до ХДНК № 5 із заявою про її прийняття, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 743/2015. Це підтверджується письмовою відповіддю ХДНК № 5 за вих. № 1924/01-16 від 30.06.2017 року (а. с. 71) та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 42187768 від 20.11.2015 року додається (а. с. 26).

З Постанови державного нотаріуса ХДНК № 5 Волохіної О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1367/02-31 від 18.05.2017 року суд вбачає, що посилаючись на ст. ст. 67, 68 ЗУ «Про нотаріат» та п. п. 4.14 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальної дії нотаріусами України, внаслідок втрати будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 нотаріус відмовив ОСОБА_1 видати на ім'я її неповнолітнього сина ОСОБА_2 свідоцтво про право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 з причини відсутності підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_19 (а. с. 32).

З Постанови державного нотаріуса ХДНК № 5 Волохіної О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1368/02-31 від 18.05.2017 року суд встановив, що посилаючись на ті ж самі правові підстави, внаслідок втрати будинкової книги за адресою АДРЕСА_1 нотаріус відмовив ОСОБА_3 видати свідоцтво про право власності у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року її батька, ОСОБА_19, оскільки неможливо встановити коло його спадкоємців (а. с. 43).

Приймаючи до уваги надані докази, надавши їм відповідну оцінку, дослідивши усі матеріали справи у сукупності, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість основних і зустрічних позовних вимог і можливість задоволення їх обох у повному обсязі.

Розглядаючи справу, суд виходить з положень п. 3.1 Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 39, 42, 60, 61, 114, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 316-319, 321, 355, 368, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1258, 1261, 1266, 1268, 1269-1270 ЦК України, п. п. 1, 3.1 Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1, після бабусі, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1, після батька, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович