АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/471/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/1084/17 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

розглянула в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2017 року по справі за позовом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

в січні 2017 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої пенсії в сумі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 вересня 2012 року відповідачу було встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК № 0052595. 12 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії по інвалідності, оскільки у нього був відсутній відповідний страховий стаж (12 років), ним було укладено договір 101 від 07.11.2012 р. про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яким відповідач сплатив страхові внески за період з 01.01.2004р. по 31.12.2004р. Після проведеної сплати страховий стаж ОСОБА_1 склав 12 років та 4 дні, що є достатніми для призначення пенсії. У зв'язку з рахунковою помилкою (призначення пенсії з 10.09.2012р., хоча на цю дату у відповідача був відсутній необхідний страховий стаж), виникла переплата пенсії за період з 10.09.2012р. по 11.11.2012р. на загальну суму 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2017 року у задоволені позову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна - відмовлено.

В апеляційній скарзі Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки мала місце рахункова помилка з боку позивача, тому наявні підстави для стягнення коштів.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час слухання справи. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розглядові справи. Також, зважаючи на вимоги ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту недобросовісності з боку набуття ОСОБА_1 отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, як і не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачеві недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року, "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленням помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Позивачем не доведено й факту наявності рахункової помилки, а навпаки визнано, що невірно визначено працівниками фонду дату права при первинному призначенні пенсії.

Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", у справі "Ґаші проти Хорватії" та у справі "Трґо проти Хорватії".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак