АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1405/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2259/17Головуючий у 1-й інстанції Івко В.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл» Новосанжарського району про зобов'язання повернути земельну ділянку

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, просила зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Сокіл» повернути їй, ОСОБА_2, належну їй земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,690 га, розташовану на території Соколовобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області у стані не гіршому порівняно з тим, у якому одержано її в оренду.

В обґрунтування зазначеного позову вказувала на те, що вона на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 є власником земельної ділянки, розташованої на території Соколовобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

29 червня 2011року між сторонами укладено договір оренди землі зі строком дії договору до 29 червня 2015 року. 27 липня 2015 року позивачка звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди землі, але останній відмовився її повертати.

Рішенням Новосанжарськогорайонного суду Полтавської області від 02 березня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції однобоко, на користь відповідача, витлумачив текст спірного договору оренди землі, а тому зробив висновки по суті, які суперечать фактам та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 березня 2016 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ТОВ «Сокіл» повернути ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,690 га, розташовану на території Соколовобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержано її в оренду. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 28 березня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 є власником земельної ділянки, розташованої на території Соколовобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

29 червня 2011року між ОСОБА_3 та ТОВ «Сокіл» Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,690 га, розташованої на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.4-6).

У пункті восьмому договору дослівно записано таке: «Договір укладено на 10 років і діє до 29 червня 2015 року» (а.с.4).

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Новосанжарському району 11 вересня 2012 року за № 01540 (а.с. 6).

27 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди землі (а.с.10).

Своїм листом № 205 від 17 серпня 2015 року ТОВ «Сокіл» відмовився розірвати договір оренди земельної ділянки укладений з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що договір діє до 11 вересня 2022 року (а.с.13).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони у договорі оренди землі від 29 червня 2011 року погодили строк його дії у 10 років, що не суперечить ЗУ «Про оренду землі» та узгоджується зі змістом інших положень самого договору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно із вимогами ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Згідно із п.43 укладеного між сторонами договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом ст. ст. 18, 20 Закон України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року № 6-2777цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до прикінцевих положень договору оренди землі від 29 червня 2011 року цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації орендарем та платою всіх розмірів послуг з реєстрації за згодою орендодавця.

Так як спірний договір оренди зареєстрований у встановленому порядку 11 вересня 2012 року, то початок перебігу строку його дії слід відраховувати саме з цієї дати.

По суті спір між сторонами у цій справі зводиться до різного тлумачення пункту восьмого спірного договору оренди.

Оцінюючи у відповідності до положень ст.213 ЦК України зміст цього пункту договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сторони погодили строк дії договору саме у десять років, а запис рукописним текстом «29 червня 2015 року» є опискою, яка суперечить змісту цього договору у цілому.

Відповідно до ст.57-59, ст.184 ЦПК України пояснення сторони у справі не є доказом, який суд оцінює за правилами ст.212 ЦПК України. Пояснення і доводи сторін мають бути підтверджені належними і допустимими доказами. У підтвердження своїх вимог позивачка надала апеляційному суду попередній договір оренди земельної ділянки (а.с.73). При цьому зазначений договір також укладений строком на 10 років.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на докази, які б спростовували правильні по суті висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.308, ст.315, ст.319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: С.Ю.Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов