Справа № 703/2502/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши позовну заяву Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

встановив:

Державна іпотечна установа звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення 14638 грн. 05 коп. прострочених відсотків за користування кредитом за договором кредиту № 48-ДІУ від 8 серпня 2012 року, укладеним між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Звертаючись до суду з відповідним позовом Державна іпотечна установа зазначила, що зареєстрованим місцем проживання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є м. Сміла Черкаської області, відповідача ОСОБА_3 м. Суми.

Згідно з довідками УДМС України в Черкаській області від 28 серпня 2017 року місце проживання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в м. Смілі Черкаської області не зареєстроване.

Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що зареєстрованим місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування цих відповідачів є саме м. Сміла Черкаської області (акт про проживання, довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, тощо).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 р.).

Відповідно до ст.8 ч.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Оскільки місце проживання одного з відповідачів завідомо зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи, що інші відповідачі не проживають на території м. Сміла чи Смілянського району, справа не підсудна Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

З метою забезпечення прав сторін на справедливий і неупереджений розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, з метою уникнення подальшого скасування рішення з формальних підстав, на підставі ст. 115 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути справу Державній іпотечній установі для звернення до належного суду.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Повернути Державній іпотечній установі позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Надіслати позивачу копію ухвали разом із позовною заявою і всіма додатками до неї.

Розяснити позивачу право звернення з аналогічним позовом за зареєстрованим місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідачів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її отримання, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

Суддя : В.О. Прилуцький