Справа № 314/3116/17
Провадження № 2-о/314/79/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

17 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження її доньки ОСОБА_1, яка народилася 20.09.2016 року, в пологовому будинку пологового відділення Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецьк».

Заява обґрунтована тим, що 14 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від даного шлюбу 20.09.2016 року, в пологовому будинку пологового відділення Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецьк» народилася дитина ОСОБА_1. Для отримання свідоцтва про народження доньки заявниця звернулась до Вільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але отримати вказане свідоцтво не має змоги, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території, крім того, медичне свідоцтво про народження дитини № 464 від 06.07.2017 року не відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року, про що 15.08.2017 року Вільнянським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області заявниці було надано лист про відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини. У зв'язку з чим, з метою реєстрації народження дитини у встановленому законом порядку, заявник звернулася до суду.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилася, проте надала до суду заяву відповідно до якої, просить суд розглядати справу без її участі, на заяві наполягає, та просить задовольнити її в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від даного шлюбу 20.09.2016 року, в пологовому будинку пологового відділення Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецьк» народилася дитина ОСОБА_1. Для отримання свідоцтва про народження доньки заявниця звернулась до Вільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але отримати вказане свідоцтво не має змоги, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території, крім того, медичне свідоцтво про народження дитини № 464 від 06.07.2017 року не відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року, про що 15.08.2017 року Вільнянським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області заявниці було надано лист про відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини, який міститься в матеріалах справи.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі Консультативні висновки у справі Намбії, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, а відтак, суд, як виняток приймає до уваги дані про народження (дату, місце, відомості про батьків, які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт народження у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доньки - ОСОБА_3, яка народилася 20.09.2016 року в пологовому будинку пологового відділення Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецьк», а також підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 212-215, 257-1, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження дитини: ОСОБА_3, яка народилася: 20.09.2016 року, в пологовому будинку пологового відділення Комунальної установи «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецьк», від матері: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: місто Донецьк, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та батька: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: місто Донецьк, громадянина України, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.О. Кіяшко

ОСОБА_4

17.08.2017