Справа № 127/2-187/2003
Провадження 6/127/293/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для предявлення їх до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в жовтні 2016 року звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення їх до виконання. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 18.02.2002 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Вінницької установи виконання покарань УДПС України у Вінницькій області № 1 та стягнуто 1350,50 грн., заборгованості по заробітній платі та 549,24 грн. компенсації за не отримані продовольчі пайки.

18.02.2003 року ОСОБА_1 було видано виконавчі листи № 2-187/03 та № 2-187.

25.02.2003 року та 28.03.2003 року державним виконавцем міського відділу ДВС було відкрито виконавчі провадження відповідно № 3-732 та № 3-1259.

З того моменту ОСОБА_1 жодним чином не повідомлялось про хід виконавчого провадження, виконавчі листи не поверталися та ОСОБА_1 був впевнений, що виконавче провадження триває, адже не отримував постанов про закриття виконавчого провадження.

Вищевикладені обставини змусили ОСОБА_1 в листопаді 2015 року звернутися до місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Вінниці із заявою про надання правової допомоги.

На адвокатський запит, листом від 02.02.2016 року № 2-187/03/151 Вінницький міський суд Вінницької області повідомив, що виконавчі листи по цивільній справі № 2-187/03 були направлені до ДВС Староміського району та до суду не поверталися.

Листом від 18.02.2016 року № 387/10-29 Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ було повідомлено, що виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами у них на виконанні не перебувають та достовірна інформація про них відсутня за строками зберігання документів.

Листом № 5/981 від 05.02.2016 року Вінницькою установою покарань УДПС України у Вінницькій області № 1, повідомлено, що архівні фінансові документи за 2003-2004 роки знищені та депонована заборгованість по заробітній платі в них не рахується.

ОСОБА_2 ДКС України у м. Вінниця від 19.02.2016 року № 02.16./434 повідомлено, що документи на виконання виконавчих листів № 2-187/03 та № 2-187 не надходили.

Інші шляхи встановлення місця знаходження виконавчих листів не дали результатів та встановити час та орган відповідальний за втрату виконавчого листа наразі встановити не вдається, що змушує звернутись до суду із заявою про видачу дублікату та поновлення строку предявлення їх до виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення їх до виконання у цивільній справі № 2-187-2003 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2016 року скасовано, та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2017 року задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення їх до виконання, виданих по справі № 2-187-2003 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.06.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2017 року скасовано, та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, зазначених в заяві, та просив її задовольнити.

Представник Вінницької установи покарань УДПС України у Вінницькій області заперечив щодо задоволення заяви, просив відмовити в звязку з безпідставністю.

Представник Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Водночас повідомив, що згідно вимог діловодства, виконавчі провадження знищуються через три роки, акт про їх знищення зберігається три роки, а тому на даний час неможливо надати жодну інформацію щодо виконавчого провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 18.02.2002 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Вінницької установи виконання покарань УДПС України у Вінницькій області № 1 та стягнуто 1350,50 грн., заборгованості по заробітній платі та 549,24 грн. компенсації за не отримані продовольчі пайки.

18.02.2003 року ОСОБА_1 було видано виконавчі листи № 2-187/03 та № 2-187.

25.02.2003 року та 28.03.2003 року державним виконавцем міського відділу ДВС було відкрито виконавчі провадження відповідно № 3-732 та № 3-1259.

Згідно листа Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 20.06.2011 року вбачається, що 27.05.2011 року з ОСОБА_2 державного казначейства у м. Вінниці надійшла відповідь на запит, про те, що надати інформацію щодо виконання виконавчого листа Староміського районного суду м. Вінниці № 2-187/03 виданого 18.02.2003 року неможливо так, як відповідно до наказу Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 року № 41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 17.09.1998 року за № 575/3016 «Про затвердження переліку типових документів» термін зберігання виконавчих документів становить 3 роки. 31.05.2011 року надійшла відповідь з Староміського районного суду м. Вінниці про те, що виконавчі листи в матеріалах справи не знаходяться. 20.06.2011 року надійшла відповідь з Вінницької установи виконання покарань № 1 про те, що станом на 25.05.2011 року за даними бухгалтерського обліку установи ніякої заборгованості на користь ОСОБА_1 не рахується. Підтвердити чи спростувати факт виконання вимоги рішення суду не можливо, так, як первинна касова документація зберігається на протязі 3-х років у відповідності до вимог наказу Держдепартаменту України з питань виконання покарань від 2004 року № 21.

На адвокатський запит, листом від 02.02.2016 року № 2-187/03/151 Вінницький міський суд Вінницької області повідомив, що виконавчі листи по цивільній справі № 2-187/03 були направлені до ДВС Староміського району та до суду не поверталися.

Листом від 18.02.2016 року № 387/10-29 Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ було повідомлено, що виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами у них на виконанні не перебувають та достовірна інформація про них відсутня за строками зберігання документів.

Листом № 5/981 від 05.02.2016 року Вінницькою установою покарань УДПС України у Вінницькій області № 1, повідомлено, що архівні фінансові документи за 2003-2004 роки знищені та депонована заборгованість по заробітній платі в них не рахується.

ОСОБА_2 ДКС України у м. Вінниця від 19.02.2016 року № 02.16./434 повідомлено, що документи на виконання виконавчих листів № 2-187/03 та № 2-187 не надходили.

Відповідно до листа ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області від 19.02.2016 р. №0216/434 зазначене ОСОБА_2 створене 22.12.2011 р. і з цього часу документів щодо виконання виконавчих листів №2-187/03 та № 2-187 на користь ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не надходило.

Згідно витягу з аудиторського звіту за результатами внутрішнього аудиту стану фінансово-господарської діяльності (фінансовий аудит та аудит відповідності) Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1) за період з 01.01.2012 р. по 30.09.2015 р. станом на 01.10.2015 р. заборгованість по заробітній платі перед працівниками установи відсутня.

Відповідно до частини 1 статті 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Тобто, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа, проте заявник не надав доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа по справі.

Зміст ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV в редакції, станом на дату винесення державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень по відповідним виконавчим листам (надалі по тексту Закон України № 606-XIV) вказує, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно вимог ч. 1, ч. 4 ст. 29 Закону України № 606-XIV вбачається, що сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Норма ч. 1 ст. 12 Закону України № 606-XIV визначає, що сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

За вказаних обставин, врахувавши, що згідно змісту відповідного судового рішення, ухваленого 18.02.2003 року по справі № 2-187-2003, позивач ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні, а тому йому беззаперечно було відомо про відповідне рішення суду, яке прямо зазначає, що в частині зобовязання про виплату заборгованості по заробітній платі рішення суду звернуто до негайного виконання, що було виконано судом шляхом надсилання до відповідних органів ДВС відповідних виконавчих листів, в силу чого ОСОБА_1, як сторона таких виконавчих проваджень, будучи наділеним згідно Закону України № 606-XIV певними процесуальними правами, - зобовязаний був сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій, направлених, насамперед, на повне виконання рішення суду, зокрема: знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця і т.д., проте ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу реалізації ним свої процесуальних прав як сторони виконавчого провадження протягом досить тривало періоду часу, що, в тому числі, спричинило виникнення обставин, передбачених вимогами чинного законодавства, щодо знищення документів, які стосуються примусового виконання відповідних виконавчих листів, в результаті чого суд обєктивно позбавлений можливості встановити обставини можливого невиконання чи можливого виконання відповідного судового рішення, оскільки з моменту звернення такого рішення до примусового виконання та станом на дату розгляду даної заяви, - пройшло 14 років, протягом яких, згідно вимог чинного законодавства боржник та відповідні органи ДВС знищили документи, які безпосередньо стосуються згаданих обставин, при цьому, позиції учасників судового розгляду даної заяви відносно обставин щодо можливого виконання чи можливого не виконання згаданого рішення суду базуються виключно на припущеннях, що не може бути покладено судом в основу ухваленого рішення, а відтак суд вважає, що за даних обставин, суд, діючи обєктивно і неупереджено, не вбачає підстав для задоволення вимоги про видачу дубліката виконавчого листа.

Також на виконання вимог ухвали апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2017 року судом залучено до участі в справі заінтересованої особи - органу державної виконавчої служби, оскільки дія чи бездіяльність цього органу стали підставою для звернення з такою заявою та може стосуватися обов'язків органу виконавчої влади.

Судом було допитано в судовому засіданні представника Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ. Останній повідомив, що згідно вимог діловодства, виконавчі провадження знищуються через три роки, акт про їх знищення зберігається три роки, а тому на даний час неможливо надати жодну інформацію щодо виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.06.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2017 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи дану ухвалу, апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 29.03.2017 року з порушенням порядку, так як видача дубліката виконавчого листа і поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання є різними процесуальними діями. Однак суд першої інстанції не вказав з яких підстав не було задоволено кожну з вимог заявника. При цьому в судовому рішенні суд послався лише на ст. 370 ЦПК України.

Щодо вимоги про поновлення строку на предявлення виконавчого документа, то суд приходить про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 371 ЦПК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно положень статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року та трьох років (у відповідні періоди), якщо інше не передбачено законом.

У наданих до суду матеріалах, якими заявник обґрунтовує поважність пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд не вбачає доказів та обставин, які б завадили стягувачу вчасно подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк, та з яких вбачається, що позивач взагалі цікавився б виконавчим провадженням після останнього звернення до виконання.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин, з яких виконавчі документи не були вчасно предявлені до виконання, та, як наслідок, про відмову у поновленні строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Суд звертає увагу, що заявнику про відсутність виконавчого провадження було відомо щонайменше в червні 2011 року, тоді як до суду він звернувся лише в жовтні 2016 року. Також заявником не спростовані посилання представника боржника щодо відсутності заборгованості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви та у видачі дублікату виконавчого листа та в поновленні строку для його предявлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред'явлення їх до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя