АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом, уточнивши який зазначила, що з 21 липня 2010 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина за станом здоров'я потребує матеріальної підтримки відповідача.

Відповідач не надає матеріальної підтримки, тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду й до повноліття дитини, допустити негайне стягнення платежу в межах розміру за один місяць, судові витрати покласти на відповідача. (а.с.1-8, 70-72)

Відповідач проти позову заперечував, зазначив, що приймає участь у вихованні дитини та у витратах на її лікування, просив визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01 травня 2017 року, в іншій частині позову відмовити. (а.с.52-55, 115-121)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2017 року і до досягнення повноліття, а в іншій частині позову відмовлено. Допущено негайне стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с.132, 134-135)

В апеляційній скарзі позивачка просила скасувати рішення суду через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову і дійшов помилкового висновку про часткове його задоволення. (а.с.140-147)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримала скаргу і просила її задовольнити. ОСОБА_2, його представник - ОСОБА_6 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 була сповіщена врученням повістки представнику ОСОБА_5 (а.с.157-161)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно ст.ст.182, 184 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону чинній на час ухвалення районним судом оскаржуваного рішення), тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За положеннями статей 18, 181 СК України, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Відповідні роз'яснення містяться і в пунктах 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судом встановлено, що сторони із 21 липня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина, у т.ч. за станом здоров'я потребує матеріальної підтримки відповідача. (а.с.9-15, 23-30, 47-51, 80-90, 104, 113)

В поданій уточненій позовній заяві позивачка просила суд визначити розмір аліментів в частці від одержуваного відповідачем заробітку(доходу). (а.с.1-2)

В суді першої інстанції та в апеляційному суді відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що працює в ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» та має постійний заробіток, вказане підтверджується наданими до суду доказами. (а.с.16-22, 59)

Пояснення відповідача, що він приймає участь у витратах на утримання і лікування дитини, підтверджуються наданими до суду доказами.(а.с.56-59, 115-121)

Позивачка отримує допомогу на дитину відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ, що підтверджується довідкою. (а.с.91)

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову і встановлення розміру стягнення аліментів у 1/4 частці від заробітку (доходу) відповідача.

Доводи апелянта і посилання на необхідність встановити аліменти в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача фактично обґрунтовані необхідністю додаткових витрат на утримання дитини, у т.ч. за станом здоров'я дитини. Позовні вимоги щодо таких витрат у цьому провадженні за заявою позивачки районним судом були залишені без розгляду. (а.с.70-72, 131)

При цьому, колегія суддів врахувала, що позивачка не позбавлена права заявляти про стягнення додаткових витрат на утримання і лікування дитини в іншому провадженні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків, а тому, колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 88 ЦПК України, районним судом обґрунтовано визначено розмір стягуваного судового збору.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Т.О.Невідома

А.А.Пікуль

Справа № 22-ц/796/8064/2017

Унікальний номер 757/16914/17-ц

Головуючий у першій інстанції - ОстапчукТ.В.

Доповідач Левенець Б.Б.