Справа №359/3873/17
Провадження №2/359/1744/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірван-ня шлюбу,

встановив:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 9 жовтня 1992 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народи-лись дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4. Позивач не бажає жити однією сім'єю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не з'явилась у судове засідання. Відповідач завчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджу-ється довідкою (а.с.16).

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 9 жовтня 1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Старокиївському відділі ЗАГС м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №309. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 9 жовтня 1992 року (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження від 21 грудня 2007 року (а.с.5-6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 9 жовтня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у Старокиївському відділі записів актів громадського стану м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №309, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем - протягом 10 днів з дня його оголошення, відповідачем - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець