АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/1606/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бондарєва І. В.
Провадження № 22-ц/790/3339/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування рішення, визнання права власності, третя особа Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про скасування рішення, визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначає, що 28 грудня 2007 року в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором між ним та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого він передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Враховуючи те, що він не погоджувався забезпечувати виконання зобов'язань спадкоємцями померлого ОСОБА_3, іпотечний договір та його зобов'язання за ним припинилися з 19 грудня 2010 року, що встановлено рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року.

Також судом встановлено факт припинення зобов'язань за кредитним договором з підстав неможливості його виконання у зв'язку із обставинами, за які жодна із сторін не відповідає, а саме: смертю боржника ОСОБА_3 та відсутністю спадкоємців.

23 березня 2016 року він довідався, що після набрання законної сили судовим рішенням, яким вказаний договір визнано припиненим, ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» зареєструвало за собою право власності на спірну квартиру.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, зазначивши у якості співідповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву А.М. та третю особу ПАТ «Омега Банк».

Вважає, що рішення приватного нотаріуса Київського МНО Кобелєвої А.М. від 28 жовтня 2015 року про реєстрацію за ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» права власності на спірну квартиру порушує його права та є незаконним.

ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» вимогу про усунення порушень йому не надсилало, а тому не надавало і не могло надати нотаріусу Кобелєвій А.М. документи, передбачені вимогами чинного законодавства.

Просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати протиправним та скасувати рішення нотаріуса Київського МНО Кобелєвої А.М. від 28 жовтня 2015 року про реєстрацію за ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» права власності на спірну квартиру.

Представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» проти позову заперечував. Вважає правомірними дії нотаріуса, який зареєстрував право власності за товариством згідно умов Іпотечного договору .

Відповідач - приватний нотаріус Київського МНО Кобелєва А.М. та представник третьої особи - ПАТ «Омега Банк» у судове засідання не з'явились.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. №11794918 від 28 жовтня 2015 року про реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_1 пред'явлено позовні вимоги до нотаріуса як до суб'єкта владних повноважень (державного реєстратора), а тому спір у справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів; провадження у справі в частині цих вимог підлягає закриттю.

Підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було застереження іпотечного договору, яке передбачає право іпотекодержателя на набуття у власність предмета іпотеки, тобто, надає суб'єкту владних повноважень - нотаріусу - право на прийняття відповідного рішення. Іпотечний договір, що є обов'язковим для його сторін, є чинним та не був оскаржений.

Рішення суду від 16 жовтня 2015 року, на яке посилається позивач в обґрунтування позову, не набуло законної сили та оскаржується в апеляційному порядку.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 10 квітня 2007 року на підставі договору купівлі- продажу право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано на ім'я ОСОБА_1

28 грудня 2007 року в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку передано дану квартиру.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2015 року визнано припиненим договір іпотеки від 28 грудня 2007 року б/н, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1

Рішення суду набрало законної сили 27 жовтня 2015 року.

28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. зареєстровано право власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1 на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в іпотечному договорі, в порядку, передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що право власності на спірну квартиру було зареєстровано за відповідачем вже після набрання рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року законної сили, а тому підстав для такої реєстрації не було.

Згідно ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Отже, на час вчинення державної реєстрації договір іпотеки був припинений, а тому підстав для реєстрації права власності на спірну квартиру за товариством немає.

Щодо посилання ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», що справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, то колегія виходить за наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.16, 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат").

Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

За правилами цивільного судочинства розглядаються спори щодо договорів та інших правочинів, укладених відповідно до норм ЦК, інших актів цивільного законодавства, оскільки вони відрізняються від адміністративних договорів, спори щодо яких розглядаються адміністративними судами, тим, що згідно зі статтею 3 КАС адміністративний договір - це дво- або багатостороння угода, зміст якої становлять права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією зі сторін угоди. Для таких спорів характерна наявність відносин влади і підпорядкування, а для правочинів, укладених згідно із цивільним законодавством за участю суб'єкта владних повноважень, відносини ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності.

Оскільки спір стосується повернення стягнутого згідно дій нотаріуса, то позивачем обґрунтовано пред'явлено позов в порядку цивільного судочинства, тому підстав для закриття провадження немає.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16.

За таких обставин рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді