Справа № 203/2782/17
УХВАЛА

29 серпня 2017 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

28.08.2017 року позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Розглядаючи заяву у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з поданої позовної заяви, предметом заявлених позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 26.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 3679, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 2503930 грн. 49 коп., що є боргом перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 22.11.2005 року.

З наданих до заяви додатків також вбачається, що постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 31.05.2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса.

Постановою державного виконавця від 01.06.2017 року було накладено арештна все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що позивач є клієнтом вказаного банку та на його імя відкрито депозитний рахунок, на якому розміщено кошти в сумі 621238,03 долари США.

В обгрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що кошти за виконавчим написом з нього на теперішній час не стягнуто, однак можуть бути стягнуті в рамках виконавчого провадження в найближчий час. В звязку з чим, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам щодо права власності на належні йому кошти чи майно на яке може бути звернуто стягнення.

За вказаних вище обставин, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, заявленим ним позовним вимогам, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову та необхідність її задоволення, оскільки матеріали справи обєктивно свідчать про можливість звернення стягнення на належне позивачу майно за виконавчим написом нотаріуса, що оскаржується позивачем, що може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову та поновлення прав позивача за захистом, яких останній звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 (01001, м.Київ, вул.Хрещатик,25/88, РНОКПП НОМЕР_1) про забезпечення позову задовольнити.

До набрання законної сили судовим рішенням по розглядаємій справі зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 26 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 3679, за яким запропоновано звернути стягнення на грошові кошти в сумі 2503930 грн. 49 коп. з ОСОБА_1 (01001, м.Київ, вул.Хрещатик,25/88, РНОКПП НОМЕР_1).

Копію ухвали для виконання направити до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а також для відома сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом пяти днів з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали для виконання три роки.

Суддя С.Ю.Казак