Справа № 203/2782/17
УХВАЛА

18 серпня 2017 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нот ареального округу ОСОБА_2, Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

17.08.2017 року позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Розглядаючи заяву у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на під-ставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з поданої позовної заяви, предметом заявлених позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 26.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 3679, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 2503930 грн. 49 коп., що є боргом перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 22.11.2005 року.

З наданих до заяви додатків також вбачається, що постановою державного виконавця Центрального ВДВС 31.05.2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса.

В обгрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що кошти за виконавчим написом з нього на теперішній час не стягнуто, однак можуть бути стягнуті в рамках виконавчого провадження в найближчий час. В звязку з чим, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам щодо права власності на належні йому кошти чи майно на яке може бути звернуто стягнення.

Перевіряючи вказані доводи, суд враховує, що позивачем не надано доказів щодо наявності в нього коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення, вжиття на теперішній час державним виконавцем заходів примусового виконання, опису та арешту коштів чи майна боржника, звернення стягнення на них, які б свідчили на теперішній час про наявність небезпеки заподіяння шкоди правам позивача.

А тому припущення позивача щодо можливого порушення його прав в разі звернення стягнення на його майно та кошти, за вказаних вище обставин не може бути єдиною підставою для застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення заяви позивача за необґрунтованістю та не доведеністю підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак