Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 703/2598/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2017 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - суддя Кашуби А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області, зацікавлена особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про відстрочення виконання рішення суду про стягнення боргу шляхом продажу квартири в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на Виноградівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області, зацікавлена особа ПАТ КБ «ПриватБанк» на протиправні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби щодо передачі на реалізацію житлової квартири в період дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.07.2017 року сказану скаргу було залишено без руху, оскільки при перегляді тексту скарги, судом встановлено, що у назві скарги скаржник зазначає «Скарга на протиправні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби щодо передачі на реалізацію житлової квартири в період дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», проте при перегляді тексту скарги та її прохальної частини скаржник вже просить відстрочити виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.07.2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів та пені до втрати чинності Законом України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII.

На виконання вищевказаної ухвали, заявником 01.08.2017 року була подана заява про усунення недоліків скарги, а також уточнена заява, в якій вона просить виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.07.2015 року відстрочити до втрати чинності Законом України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII.

Обґрунтовуючи і підтримуючи свою заяву, заявник зазначала, що 14.07.2017 року з повідомлення ДП «СЕТАМ» від 27.06.2017 року №6346/18-18-17 вона дізналася, що відповідач, виконуючи рішення суду про стягнення боргу, передав на реалізацію через електронні торги її власну житлову трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, і торги повинні відбутися 24.07.2017 року. Заявник вважає, що виконання рішення суду відповідачем по справі в обраний ним спосіб неможливе в період дії ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В інший спосіб виконати рішення суду відповідач також не може. Сімя заявниці складається з 4-х осіб, з яких двоє неповнолітні, у власності заявниці іншого житла, окрім квартири, виставленої на продаж немає. В серпні 2015 року набрало чинності рішення Виноградівського районного суду від 28.07.2015 року по цивільній справі №703/2598/12 в частині стягнення кредитної заборгованості: процентів у розмірі 16249,47 доларів США та пені у розмірі 11200,62 доларів США за кредитним договором МКV0GK від 16.04.2008 року, предметом іпотеки по якому виступила трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

03.10.2016 року старшим державним виконавцем Чонка Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52472963 про стягнення із скаржника процентів у розмірі 16249,47 доларів США та пені у розмірі 11200,62 доларів США, що за курсом станом на 11.08.2015 року становить 583588,91 грн.. Листом відповідача від 25.05.2017 року №06-32/9508 повідомлено заявника про передачу на реалізацію належної їй житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 за оцінкою експерта про вартість квартири та встановлено вартість майна в розмірі 512745,00 грн..

02.06.2017 року заявник подав заяву до відповідача про те, що державний виконавець грубо порушує ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і виконавчий лист необхідно повернути зацікавленій особі або зупинити виконавче провадження на час дії мораторію, у відповідності до ч.1 п.9 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідач своїм листом від 09.06.2017 року на цю заяву дав відповідь, в якій зазначив, що порушень Закону про мораторій з його боку немає, і зокрема, посилається на те, що житлове майно не використовується заявником за місцем його постійного проживання позивальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці.

Заявник вважає, що виконання рішення суду державним виконавцем шляхом продажу її квартири, починаючи з 06.07.2014 року (дати набрання чинності ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»), - є забороненим Законом, а само по собі набрання чинності вищевказаним Законом є винятковою обставиною, яка робить неможливим виконання виконавчого листа №299/1140/13-ц виданого Виноградівським районним судом 14.11.2013 року, в період дії цього Закону. На підставі вищенаведеного заявник вимушена звернутись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.07.2015 року по справі №703/2598/12 в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів та пені до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII.

В судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі, не з'явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення.

Заявник подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі.

Представник Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

Представник стягувача до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №703/2598/12 від 28.07.2015 року, яке набрало законної сили, із заявника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до кредитного договору №MKVOG від 16.04.2008 року стягнуто проценти в розмірі 16249,47 доларів США та пені у розмірі 11200,62 доларів США (а.с.91-96 т.3).

Згідно ч.1 ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, з наведеної норми закону слідує, що відстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках.

Разом з тим, судом враховано, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон України "Про мараторій"), згідно з яким протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Іпотекодавець чи позичальник не відноситься до категорії осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.09.2015 року у справі №6-1825цс15 встановлено, що мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

З огляду на зазначене вище, вказаний Закон є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Тому рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій» не підлягає виконанню, за умови, що боржник відноситься до категорії осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заява аргументована тим, що працівниками Виноградівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області були вчинені протиправні дії, а саме порушено Закон України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Сама наявність даного закону позбавляє суд можливості вирішення питання щодо відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, оскільки такий обовязок встановлено відповідно до Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Якщо заявник вважає, що вона підпадає під дію вищевказаного закону, а даний факт не визнається працівниками Виноградівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, то вона повинна оскаржити дії державного виконавця шляхом подачі адміністративного позову щодо визнання його дій протиправними та скасування відповідних постанов.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Виноградівського районного суду від 28.07.2015 року.

Оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, суд вважає, що необхідно повернути сплачений заявником судовий збір у розмірі 320,00 грн.

На підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 88, 169, 212-215, 373 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області, зацікавлена особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про відстрочення виконання рішення суду про стягнення боргу шляхом продажу квартири в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - відмовити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 - внесену суму судового збору в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Зобовязати управління Державного казначейства України в Закарпатській області повернути ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 - внесену суму судового збору в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., відповідно до квитанцій №N1BOI41545 від 17.07.2017 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2