_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-7565/11
Провадження № 4-с/520/120/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2017

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до Київського районного суду міста ОСОБА_2 зі скаргою на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1, повязані із винесенням 14 червня 2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження і доводить, що дії державного виконавця не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 14.06.2016 року є також незаконною, скаржник вимагає її скасувати.

Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні скаргу підтримав.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 до суду не явився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи.

Суд дослідивши надані до скарги документи, матеріали виконавчого провадження і встановив наступне:

Рішенням Київського райсуд м.Одеси від 11.02.2014 року, зобовязано відповідачів ОСОБА_2 (від імені малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 його законних представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5Ф.) знести власними силами і за власні кошти самочинно зведені будівлі під літ.»а1» - прибудова, літ.»а2» -веранда, літ.»А»- мансарда, літ.»Б» - літня кухня, літ.»В» і літ.»Д»- сараї в домоволодінні №95 по пр-ту Свободи,95 в м.Одесі.

10.10.2014 року Київський райсуд м.Одеси видав виконавчі листи №2-7565/11 щодо примусового виконання судового рішення.

3.11.2014 року головний державний виконавець Другого Київського ВДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-7565/11 і надав боржникам строк для добровільного виконання виконавчого листа до 10.11.2014 року. Рішення суду в добровільному порядку боржники не виконали. Представники неповнолітнього боржника в своїй заяві на імя державного виконавця посилались на наявність спору щодо права власності на домоволодіння №95 по пр-ту Свободи в м.Одесі, на вирішення цього спору на користь неповнолітнього ОСОБА_3 і на звернення його до державно-архітектурної інспекції з заявою про прийняття в експлуатацію прибудови.

11.02.2015 року державний виконавець Кіптіков І.О. склав акт про невиконання боржниками в добровільному порядку виконавчого листа №2-7565/11 про приведення житлового будинку до попереднього стану. 11.02.2016 року державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржницю ОСОБА_5 про невиконання судового рішення без поважних причин.

4.03.2015 року державним виконавцем удруге перевірено виконання виконавчого листа №2-7565/11. Встановленого його невиконання, про що складено відповідний акт і 04.03.2015 року боржницю ОСОБА_5 у друге притягнуто до відповідальності за невиконання рішення суду без поважних причин накладено штраф в розмірі 340 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.

13.06.2016 року державний виконавець направив до Київського відділу поліції в м.Одесі подання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за умисне невиконання виконавчого листа за №2-7565/11.

14.06.2016 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-7565/11, виданого 10.10.2014 року Київським районним судом міста ОСОБА_5 про приведення до попереднього стану, відповідно до технічної документації КП «ОМБТІ та РОН», житлового будинку за адресою: м. Одеса, пр-ту Свободи,95 шляхом знесення самочинної прибудови, веранди, мансарди, літньої кухні і сараїв власними силами і за рахунок власних коштів в солідарному порядку, відповідно до положень п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник Київської райадміністрації в скарзі зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження на адресу Київської районної адміністрації надійшла 17.10.2016 року. Скаржник доводить, що дії державного виконавця при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». Так, державний виконавець не вчинив передбачені законом заходи для примусового виконання виконавчого документа. В даному випадку, на думку заявника, приведення будинку до попереднього стану передбачає розробку проектної документації, для чого належить залучити відповідні проектні установи. Державному виконавцю належало скласти акт про суми витрат на проведення виконавчих дій, після чого винести постанову про стягнення з боржника витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій. Скаржник також вважає, що державний виконавець неправомірно застосував у даному випадку ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження», тому як виконати виконавчий лист про приведення жилого будинку до попереднього стану можливо без участі боржника.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 Закону.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно із вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, приймаючи оскаржувану постанову старшим державним виконавцем не було враховано, що відповідно до виконавчого листа №2-7565/11, боржника зобов'язано привести квартиру у попередній стан, а у разі відмови, привести квартиру у попередній стан примусово за рахунок боржника.

Також суд звертає увагу на те, що можливість здійснення виконавчих дій без участі боржника обумовлена тим, що виконанню підлягає приведення самовільно реконструйованого об'єкту, до попереднього стану, тобто проведення дій, які потребують спеціальних знань в галузі будівництва, розробку проектної документації, залучення проектних організацій, спеціалістів, а не безпосередньо боржника, який ймовірно, спеціальними знаннями та дозвільними документацією на проектну діяльність не володіє, а має нести цивільно-правову відповідальність за рішенням суду у вигляді майнових витрат на оплату виконавчих дій.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що в ході виконання рішення суду державним виконавцем не було знайдено відповідної будівельної організації, яка б погодилась виконати роботи, необхідні для виконання рішення суду.

З урахуванням вищевказаного, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради на дії державного виконавця про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 червня 2016 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 383-385 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити, скасувавши постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.06.2016р. ВП №45345544.

Ухвала може бути оскаржена упродовж 5 днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції.

Суддя Бескровний Я. В.