Справа № 626/1318/17
Провадження № 6/626/73/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2017 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Красноградського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в якому зазначає, що на виконанні перебувають виконавчі листи:

- № 2-1383/2005, виданий 15.11.2005 року Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3. аліментів в розмірі 300 гривень щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на своє утримання, починаючи з 25.10.2005 року і до 12.11.2006 року, або зміни матеріального становища сторін;

- № 2-192/07, виданий 18.01.2007 року Красноградським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2006 року і до досягнення дитиною повноліття;

- №626/2827/13-ц, виданий Красноградським районим судом 12.11.2013 року про зміну розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350 гривень щомісячно і до повноліття дитини.

За зазначеними виконавчими листами відкрито виконавчі провадження, згідно яких ОСОБА_5 зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина. Боржник не виконує свої обов"язки по сплаті аліментів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 09.06.2017 року склала 59991,74 грн. В квітні 2017 року ОСОБА_2 сплатив аліменти в сумі 1400 грн, що встановлено з наданого розрахунку. Майна, яке б належало боржнику на праві власності та на яке б можна було звернути стягнення не виявлено. Згідно інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 15.07.2017 року в'їхав на територію України.

Згідно інформацій наданих на запити державного виконавця, майно, яке б належало ОСОБА_2 на праві власності відсутнє. На особистому прийому у державного виконавця він зобов'язувався сплачувати аліменти та надавати до ВДВС квитанції про сплату аліментів.

Заступник начальника Красноградського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, але це не є перешкодою для розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Так, згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, передбачених п.1-9 цієї статті. Пунктом 5 цієї статті передбачено, якщо підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Виходячи з вимог ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно п.19 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду із поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов"язань повинен вже відбутись і бути об"єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Обов"язок щодо підтвердження цих обставин покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України.

Таким чином, для обмеження громадянина у праві виїзду за кордон, державний виконавець має навести суду підтверджуючи обставини, що боржник вчиняє дії, які направлені на ухилення від сплати боргу, при цьому має можливості виконати своє зобов'язання.

В своєму поданні державний виконавець обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконав.

Разом з тим, державний виконавець посилаючись на те, що боржник ухиляється від сплати заборгованості так і не надав суду необхідних і достатніх доказів, які б свідчили про те, що він має можливості виконати своє зобов"язання і при цьому ухиляється від його виконання, а обмеження у праві виїзду за кордон дасть можливість стягнути суму заборгованості, що в даному випадку не дає суду достатніх підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у розрахунках заборгованості по аліментам вказано, що ОСОБА_2 в період з 26.12.2006 року по 01.06.2017 року в добровільному порядку сплатив 15150 грн., що свідчить про його наміри, які направлені на погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи,яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя