РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13534/16-ц

пр. № 2/759/1167/17

29 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві, Житлово - будівельний кооператив «Алмаз»,

встановив:

ОСОБА_1 у вересні 2016 року заявила позов до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позов мотивовано тим, що позивач не може в загальному порядку вступити у спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Ухвалою суду на задоволення клопотання позивача до участі у справі в якості співвідповідача було притягнена ОСОБА_2

ОСОБА_1 подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.

ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову та про розгляд справи без її участі.

Представник Київської міської ради, з огляду на письмові пояснення, на вирішення справи поклався на розсуд суду, просив розглядати справу без участі представника ради.

Фактично такі ж за змістом письмові пояснення надійшли і від представника Головне управління юстиції у м. Києві.

Представник ЖБК "Алмаз" в суд не зявився, заперечень до позову не надходило.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

До майна померлого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 18.02.2004 року заведено спадкову справу №264/2005.

З огляду на спадкову справу, за спадщиною звернулась лише дочка спадкодавця ОСОБА_1

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_2

В квартиру ОСОБА_4, разом з сімєю, вселився відповідно до ордеру на жиле приміщення серії НОМЕР_2 від 04.01.1976 року, що виданий на підставі рішення Ленінградського виконкому № 2980 від 23.12.1975 року, і внаступному набув право власності на квартиру шляхом сплати пайових внесків в сумі 8 340 крб. до ЖБК «Алмаз», що підтверджується довідкою кооперативу від 02.09.2016 року № 17. На час набуття права власності на квартиру ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Даний шлюб в червні 2002 року було розірвано.

26.07.2016 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом щодо права власності на вказану квартиру, проте, цього ж дня отримала вімову мотивовану відсутністю правоустановлюючих документів на це майно, про що нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації прав.

На час відкриття спірної спадщини законодавство не містило вимог щодо реєстрації права власності на кооперативну квартиру.

Верховний Суд України в пункті 8 постанови Пленуму № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. роз'яснив, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Оскільки, ОСОБА_3, за життя, сплатив пайові внески за спірну квартиру, то суд вважає, що він набув право власності на неї, а відтак таке право має увійти до спадщини, що залишилась після його смерті.

За таких обставин, суд погоджується з позивачем, що він може прийняти спірну квартиру лише шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, що узгоджується з приписами ст.ст. 16, 392 ЦК України.

При цьому, суд враховує позицію відповідача щодо спору, а саме, визнаючи вимоги позову, вона фактично відмовляється від виділу частки зі спадкового майна, як такої, що входила до складу спільного сумісного майна подружжя.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі вказаних в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 64.5 кв.м., житловою площею 44.4 кв.м., в порядку спадкування після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько