АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, треті особи: відділ Держгеокадастру в Новоселицькому районі Чернівецької області, Центр надання адмінстартивних послуг Новоселицької районної державної адміністрації, про визнання права власності на земельну ділянку, зобовязання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року,

встановила:

У провадженні Новоселицького районного суду Чернівецької області знаходиться названа справа.

У липні 2017 року представник відповідача ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи №826/28242/15 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса - державного реєстратора прав на нерухоме майно Київського міського нотаріального округу, третя особа ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про визнання протиправним та скасування дій щодо реєстрації за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на житловий будинок загальною площею 332,0 кв. м, що розташований в м. Новоселиця Чернівецької області по вул. Глібова, 2-а та до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», приватного підприємства «Черемшина» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року у задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для зупинення провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті ? неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Обов'язок суду щодо зупинення провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов'язаного спору іншим судом в іншій справі. Адже неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з'ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Встановлено, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», приватного підприємства «Черемшина» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, яка перебуває у касаційній інстанції, набрало законної сили, а тому за правилами, викладеними у п. 4 ч. 1 ст. 201, п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України, підстави для зупинення провадження до вирішення указаної справи у касаційній інстанції відсутні.

Висновок суду першої інстанції з цього питання є правильним, а доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що підставою для зупинення провадження у справі є наявність в Окружному адміністративному суді м. Києва справи №826/28242/15 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса - державного реєстратора прав на нерухоме майно Київського міського нотаріального округу, третя особа ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про визнання протиправним та скасування дій щодо реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 332,0 кв. м, що розташований в м. Новоселиця Чернівецької області по вул. Глібова, 2-а.

Проте предметом спору у цій справі є правомірність вчинення дій нотаріуса щодо реєстрації права власності за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на житловий будинок, тоді як предметом спору у даній справі є визнання права власності на земельну ділянку.

Отже, наявність згаданої нерозглянутої справи в суді адміністративної юрисдикції не є перешкодою для розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, зобовязання вчинити дії.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів,

Головуючий В.В. Яремко

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_3