Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/111/17

11.08.2017 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Міщенко К.М.

при секретарі Самсоновій І.В.

розглянувши під час відкритого судового засідання в м. Тальне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20291 грн. 24 коп. На підставу своїх вимог посилається на те, що згідно кредитного договору № CST0SE00000065 від 15.09.2006 року, позивачем було надано кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 17.01.2017 року, заборгованість по даному кредитному договору становить суму 20291 грн. 24 коп., яка на даний час не сплачена, а тому позивач змушений звернутись із даною заявою до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на зазначену суму.

10.04.2017 р. Тальнівським районним судом Черкаської області було винесено заочне рішення , яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено повністю.

28.04.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із заявою про перегляд заочного рішення, в якій посилається на те, що він не отримував будь-яких повідомлень про час і місце розгляду справи. Також він зазначає, що станом на 17.09.2009 року ним було повністю погашено тіло кредиту, а тому до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) просить суд застосувати строк позовної давності, який згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України становить 1 рік.

12.06.2017 р. ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області заочне рішення від 10.04.2017 р. скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

До початку судового засідання представник ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій вказав, що заяву підтримує повністю та просив суд справу слухати у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1.

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому просив заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Згідно кредитного договору № CST0SE00000065 від 15.09.2006 року, позивачем було надано кредит в розмірі 6000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 17.01.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 по даному кредитному договору становить суму 20291 грн. 24 коп., яка складається з наступного: 381 грн. 07 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3835 грн. 46 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 16074 грн. 71 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Як вбачається з даного розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту відсутня.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. (Постанова ВСУ від 23 вересня 2015 року N9 6-1206цс15)

Як встановлено судом, тіло кредиту за кредитним договором було погашено ОСОБА_1 у вересні 2009 року, а тому виходячи з положень ст.ст. 599, 1049 ЦК України усі нарахування за користування коштами та інші виплати, передбачені договором, підлягають стягненню до вересня 2009 року, але в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки.

Згідно ст. 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив строк звернення до суду про стягнення пені за кредитним договором, так як звернувся до суду через 8 років після погашення заборгованості по кредиту.

Позовна давність відповідно до ст.. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення

Оскільки ОСОБА_1 заявляє про застосування до позовних вимог про стягнення з нього неустойки строку позовної давності, то суд приходить до висновку про необхідність застосування позовної давності, а тому позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 256,257,258,267, 599,1049 ЦК України, Постанови ВСУ № 6-263ІцсІ5 від 21.09.2016 р., суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.М. Міщенко