Справа № 190/1008/17
Провадження №6/190/33/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м.Пятихатки

Суддя Пятихатського районного суду Дніпропетровської області Легкошерст Ю.В. розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, стягувач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

в с т а н о в и л а:

Державний виконавець відділу ДВС Пятихатського РУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням щодо тимчасового обмеження особи (боржника) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до припинення дії її зобовязань. Подання обґрунтовано невиконанням боржником вимог державного виконавця по виконанню виконавчого напису № 3934 від 29.07.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 84391,58 грн.

В судове засідання державний виконавець не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали подання, суд приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

На виконанні у ВДВС Пятихатського РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3934 від 29.07.2015 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 84391,58 грн., про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2015 року.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З аналізу наведених норм права вбачається, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, наведених в листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»). У зв'язку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником виконавчого напису протягом строку наданого держвиконавцем (зазначеного в постанові про відкриття виконавчого провадження), не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

З копій документів, що додані державним виконавцем до подання - не вбачається ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на неї виконавчим написом натаріуса обов'язків, доказів, які б свідчили про те, що боржник виїжджав за межі України, та що саме ця обставина призвела до виникнення заборгованості, та що вона умисно ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань, матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначені обставини та відсутність доказів, які б свідчили про факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов'язань, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених діючим законодавством, для задоволення подання державного виконавця ВДВС Пятихатського РУЮ про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, стягувач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її отримання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Пятихатський районний суд.

Головуючий суддя / ОСОБА_4