Справа № 572/2408/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до КАМЯНЕ-СЛУЧАНСЬКОЇ ОСОБА_2 Сарненського району Рівненської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, КАМЯНЕ-СЛУЧАНСЬКОЇ ОСОБА_2 Сарненського району Рівненської області про визнання права на обовязкову частку у спадщині, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_5, померлій 22 січня 2014 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048969 розміром 2,36 га., Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048970 розміром 0,12 га. Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048971 розміром 0,36 га., в яких вона значиться як «Кулина», визнати за ОСОБА_1 право власності на вказані вище земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22 січня 2014 року.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому просять визнати за ними право на обовязкову частку у спадщині, після померлої 22 січня 2014 року ОСОБА_5, а саме по 1/6 частині кожного із позивачів у земельних ділянках розміром 2,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048969, розміром 0,12 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048970 та розміром 0,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048971, визнавши за ними право власності на вказане майно.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 заявлені власні позовні вимоги підтримав, зустрічний позов просить вирішити у відповідності до вимог закону.

Представник позивача-відповідача - ОСОБА_6 позовні вимоги довірителя підтримав, зустрічниі позовні вимоги не визнав, пояснив, що необхідність судового захисту прав ОСОБА_1 виникла через те, що нотаріусом було відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим матірю довірителя стосовно земельних ділянок, а тому в позасудовому порядку ОСОБА_1 не може реалізувати своїх прав на спадщину.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 та представник відповідачів-позивачів ОСОБА_7 в судовому засіданні вимоги за зустрічним позовом підтримали повністю, вимоги ОСОБА_1 не визнали частково.

ОСОБА_4 пояснив, що сторони по справі мають рівні права на спадщину, що залишилась після матері, а тому саме таким чином і має бути визнано право власності за ними.

Представник відповідачів-позивачів пояснив, що останні визнають позовну вимогу щодо встановити факту належності ОСОБА_5, померлій 22 січня 2014 року, правовстановлюючих документів, що підтверджують право останньої на земельні ділянки, так як дійсно у цих документах було припущено помилку в написанні її імені. Стосовно вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 представник пояснив, що в даному випадку спір, який має розглядатись судом, відсутній, оскільки позивач-відповідач не скористався можливістю отримати усі необхідні документи для оформлення спадщини відповідно до розяснення, наданого Управлінням Держгеокадастру у Сарненському районі, а тому ці правовідносини не можуть бути предметом судового розгляду.

Представник відповідача за обома позовними заявами Камяне-Случанської сільської ради Сарненського району Рівненської області у судове засідання не зявився, повідомлений про час проведення судового розгляду відповідно до закону, крім цього, відповідно до поданої представником відповідача письмової заяви сільська рада визнає заявлені ОСОБА_1 вимоги.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного.

Згідно із ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до копій Державних актів на право власності на земельні ділянки серії РВ № 048969, серії РВ № 048970, серії РВ № 048971 вказані документи підтверджують право власності на земельні ділянки , розташовані на території Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_8.

Однак, відповідно до наданої суду копії свідоцтва про смерть від 29 червня 2016 року, спадкодавець - ОСОБА_5.

З огляду на те, що сторони визнають ті обставини, що померла ОСОБА_5 та власник земельних ділянок ОСОБА_8, одна і та сама особа, суд вважає, що помилка в написанні її імені виникла через неуважність особи, якою вносились відповідні відомості до документів.

Крім того, вказаний факт підтверджують ті обставини, що ОСОБА_5 за життя було здійсненно заповідальне розпорядження щодо вказаних земельних ділянок.

Таким чином, вимога позивача-відповідача щодо встановлення факту належності спадкодавцеві правовстановлюючих документів підлягає до задоволення.

Крім цього, ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на вказані вище земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22 січня 2014 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Копії Державних актів серії РВ № 048969, серії РВ № 048970, серії РВ № 048971 доводять, що ОСОБА_5 на праві власності мала земельні ділянки площею, відповідно 2,36 га., 0,12 га., 0,36 га., розташовані на території Сарненського району Рівненської області. З огляду на наведене, суд вважає, що вказане майно належало останній на законних підставах.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 22 січня 2014 року.

Копія свідоцтва про народження, наявна в матеріалах справи, доводить, що позивач-відповідач, ОСОБА_1, є сином ОСОБА_5.

Крім цього, із наданої позивачем-відповідачем копії заповіту, посвідченого 9 грудня 2010 року, Камяне-Случанською сільською радою Сарненського району, встановлено, що ОСОБА_5 вказані вище Державні акти, заповіла сину ОСОБА_1.

Сторони не заперечують, що заповіт не оспорювався та є чинним.

Таким чином, відповідно до ст.1235 ЦК України ОСОБА_1 належить до спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_5

Згідно із ч.3 ст.1268, 1269 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав із спадкодавцем, що доводиться наявною в матеріалах справи копією довідки № 875 від 14 червня 2016 року, виданою Камяне-Случанською сільською радою.

Крім цього, позивач-відповідач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується наданими останнім копіями його заяви про прийняття спадщини від 12 липня 2016 року та Витягу від 12 липня 2016 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_5.

Судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача-позивача щодо того, що в даному випадку немає спору, оскільки позивач-відповідач мав змогу в позасудовому порядку реалізувати свої права, виготовивши технічну документацію із землеустрою на спірні земельні ділянки.

Така позиція сторони спростовується копією листа за підписом начальника Управління Держгеокадастру у Сарненському районі Рівненської області на № 214/02-14 від 29 червня 2016 року, відповідно до якого на момент оформлення спадщини ОСОБА_1 відомості щодо земельних ділянок, які належали ОСОБА_8 в Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру відсутні, а тому отримати витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, до проведення державної реєстрації неможливо. Саме відсутність такого витягу і було підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу-відповідачу свідоцтва про право на спадщину.

Дослідженими судом доказами повністю доведено право ОСОБА_1 на визнання права на спадкове майно.

Однак, предметом зустрічного позову є це ж саме спадкове майно, про право на частку в якому зазначали ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, відповідачі-позивачі вважають, що мають право на обовязкову частку у спадщині, що залишилась після смерті матері і просять визнати за ними право на 1/6 частку кожного у спірному майні.

В ході судового розгляду зясовано, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є братами, матірю вказаних осіб є ОСОБА_5, померла 22 січня 2014 року.

Вказані обставини сторонами не заперечувались.

В обґрунтування заявлених вимог відповідачі-позивачі посилались на те, що мають право на обовязкову частку у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Копії пенсійного посвідчення серії АД № 041422 від 19 лютого 2004 року, виданого на імя ОСОБА_3 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 15 березня 2006 року, виданого на імя ОСОБА_4, доводять, що на момент відкриття спадщини останні дійсно були непрацездатними, а тому мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері, яка становить 1/6 частину кожного.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задоволити вимогу відповідачів-позивачів щодо визнання за ними права на обовязкову частку у спадщині.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_9 підлягають до часткового задоволення з урахуванням права відповідачів-позивачів на обовязкову частку у спадщині.

Крім цього, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявили вимогу про визнання за ними права власності на обовязкову частку у спадщині.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 реалізували свої права на спадкування та подали відповідну заяву про прийняття спадщини, або доказів того, що останні проживали із спадкодавцем на момент її смерті, суду надано не було.

Таким чином, вимоги відповідачів-позивачів про визнання за ними права власності на обовязкову частку у спадковому майні не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.234,256,259 ЦПК України, ст.ст.328, 1218, 1220, 1222, 1225, 1235, 1241, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/3 частини кожної із земельних ділянок розташованих на території Сарненського району Рівненської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства : площею 2,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048969, площею 0,12 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048970, площею 0,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048971, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22 січня 2014 року, встановивши факт належності останній вказаних вище Державних актів.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволити частково.

Визнати право ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, на обовязкову частку у спадщині після померлої 22 січня 2014 року ОСОБА_5, а саме : по 1/6 частині кожного із них у земельних ділянках площею 2,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048969, площею 0,12 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048970 та площею 0,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048971.

У задоволенні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частку кожного у земельних ділянках площею 2,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048969, площею 0,12 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048970 та площею 0,36 га., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 048971 відмовити, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_10