Справа № 686/5971/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

за участю секретаря Лоб І.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом

Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради

до

ОСОБА_2

про стягнення надміру виплачених коштів

встановив :

У березні місяці 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернулося із позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що управління керуючись Законом України «Про державну соціальну допомогу сім»ям з дітьми» та поданими документами ОСОБА_2, призначило їй як опікуну дитини-сироти, ОСОБА_3, соціальну допомогу на дітей, які перебувають під опікою та щомісячна виплата грошової домовина кишенькові витрати дітям, позбавленим батьківського піклування.

02.12.2016 року згідно інформації Служби у справах дітей Хмельницької міської ради управлінню стало відомо про перебування, з 01.07.2016 року, дитини-сироти, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває під опікою ОСОБА_2, у Хмельницькому слідчому ізоляторі на підставі ухвал Хмельницького міськрайонного суду від 22.09.2016 року та 18.11.2016 року.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув»язнення», розділу ІХ наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України попередньо ув»язненні особи перебувають на повному державному утриманні.

Відповідно до абзацу п.25 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751 Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні.

В результаті проведення ревізії щодо використання коштів, виділених з державного бюджету, виявлено, що відповідачці внаслідок не повідомлення органу соціального захисту про перебування неповнолітнього ОСОБА_3 під вартою, було виплачено надміру коштів у вигляді допомоги в розмірі 14 426,71 грн. У добровільному порядку відповідачка кошти повернути не погодилась, тому позивач просить суд стягнути їх у примусовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить стягнути з ОСОБА_2 надміру виплачені кошти в розмірі 14 426,71 грн., які вона отримана як опікун дитини-сироти, ОСОБА_3, за момент перебування останнього у Хмельницькому слідчому ізоляторі.

Відповідач заперечила щодо задоволення позову, вказавши, що таку допомогу вона отримала правомірно, на підставі поданих нею документів, а отриманні кошти були нею потрачені на передачі ОСОБА_3 до Хмельницького слідчого ізолятора, що підтверджується документально.

Заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд приходить до висновку, що поданий позов задоволенню не підлягає у звязку із наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно частин 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так судом достовірно установлено, що за заявою ОСОБА_2 їй, як опікуну дитини-сироти, ОСОБА_3, позбавленої батьківського піклування, призначено соціальну допомогу на дітей, які перебувають під опікою та щомісячна виплата грошової домовина кишенькові витрати дітям, позбавленим батьківського піклування.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, визначеним в установленому порядку опікунами чи піклувальниками дітей, дітей які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та відповідно до законодавства набули статуту дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, таку щомісячну та виплачено в розмірі 14 426,71 грн.

Цих обставин сторони у судовому засіданні не заперечують.

Позивач вважає, що кошти в розмірі 14426,71 грн. виплачені позивачеві надміру та підлягають поверненню, оскільки така допомога була призначена та виплачена всупереч до абз. п.25 постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2001 р. №1751 внаслідок подання недостовірної інформації ОСОБА_2 про перебування ОСОБА_3 з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року в Хмельницькому слідчому ізоляторі.

Однак, відповідно до пункту 10 постанови КМ України від 01.10.2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ, організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Судом достовірно установлено та цих обставин не заперечують сторони, що ОСОБА_3 згідно ухвал суду поміщений до слідчого ізолятора у зв»язку із обвинуваченням його у вчиненні злочинів

Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 107 від 04.02.2013 року ОСОБА_2 призначено опікуном малолітнього ОСОБА_3.

Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради вважає, що така допомога призначена та виплачена позивачеві неправомірно, оскільки ОСОБА_3 під час тримання під вартою перебуває на державному утриманні.

Однак така позиція позивача є хибною, позаяк тримання особи у слідчому ізоляторі є вимушеною мірою і ОСОБА_3 позбавлений волі у зв»язку із вирішенням питання про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Так, дійсно відповідно до положень Правил тримання осіб, узятих під варту та статті 11 Закону України "Про попереднє ув»язнення» особам узятим під варту, і засудженим забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни, вони щоденно забезпечуються триразовим харчуванням за встановленими нормами.

Однак, тримання під-вартою дитини-сироти у слідчому ізоляторі, що потребує соціальної допомоги ніяк не можна вважати перебуванням його на повному державному утриманні, і означена норма закону не регламентує повне державне утримання, а лише забезпечує ті гарантії матеріально-побутового забезпечення, що необхідне для її життєдіяльності у зв»язку із триманням під вартою.

Суд не встановив, а позивач відповідно не довів, що ОСОБА_2 діяла недобросовісно, так як отриману соціальну допомогу вона використала за цільовим призначенням, суду надала підтверджуючі документи використання нею призначеної щомісячної соціальної допомоги. Тому із наведених підстав у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі та керуючись ст. ст. 10, 11, 16, 60, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Цивільного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про попереднє увязнення», Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування», Закону України «Про соціальну допомогу сімям з дітьми», суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 діб з часу його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя :