Справа № 226/858/17
Провадження № 2/226/373/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

05.09.2017 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтував тим, що квартира АДРЕСА_1 заходиться на балансі КП «СЄЗ», не приватизована, її основним наймачем був ОСОБА_3, який помер 28.03.2005. У квартирі зареєстрований онук основного наймача відповідач ОСОБА_2, який з 2010 року і по т.ч. у квартирі не мешкає і місце його перебування невідоме. Він був раніше засуджений, відбував покарання до 04.05.2016, але після звільнення у травні 2016 року не зявлявся у квартирі. Квартира нежила, вікна і двері в ній забиті дошками, відсутні прилади опалення, вода, сантехніка. По квартирі наявна заборгованість за житлово-комунальними послугами. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі більше шести місяців, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також додала, що квартира перебуває у стані, не придатному для проживання, там постійно збиралися сторонні особи, пиячили, оскільки двері не були зачинені. Потім сусіди забили двері та вікна дошками. Ніяких заяв від ОСОБА_2 до позивача ніколи не надходило, він не зявлявся особисто ні у квартирі, ні у КП «СЄЗ». Просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, повідомлявся судом про його час та місце проведення у встановлений законом спосіб, жодних заяв або клопотань від нього до суду не надійшло.

З огляду на викладене, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі окремо і в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що наймачем квартири АДРЕСА_2 був ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 28.03.2005 (а.с.4).

За відомостями КП БТІ Мирноградської міської ради, право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстроване (а.с.6).

Квартира перебуває на балансі Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» (а.с.9).

У вказаній квартирі з 20.02.2007 станом на 31.05.2017 зареєстрований онук померлого наймача ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,14).

Відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає за місцем реєстрації з 2010 року по т.ч., що підтверджено актом ПП «Домінант-Сервіс» від 22.02.2017 (а.с.3).

Даний факт підтверджений і показами опитаних судом свідків.

Так, в якості свідків судом за клопотанням представника позивача опитані працівники ПП «Домінант-Сервіс» ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які окремо одна від одної пояснили, що їхнє підприємство є фактичним одержувачем квартплати по вказаній квартирі, однак квартплата не сплачується. При неодноразовому та систематичному відвідуванні квартири АДРЕСА_3 встановлено, що в ній тривалий час, щонайменш з 2010 року, ніхто не мешкає. В квартири частково нема підлоги, немає батарей опалення, води, приладів сантехники. Раніше в квартирі були вибиті вікна, а двері зачинялися на цвях, туди постійно приходили сторонні особи. Потім сусіди забили дошками двері і вікна. Для житла ця квартира наразі непридатна. ОСОБА_2 там жодного разу при їх відвідуваннях не було, до підприємства він ніколи не звертався, комунальні послуги не сплачуються роками.

У відповідності до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних

причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може

бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Стаття 72 ЖК України встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Також судом встановлено, що актовий запис про смерть ОСОБА_2 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній (а.с.30).

За відомостями довідки №12-22082017/14041від 29.08.2017 про судимість ОСОБА_2, останній раз він звільнився з місця відбуття покарання 04.05.2016 і після цього даних про його затримання, притягнення до кримінальної відповідальності немає (а.с.43-44).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 відсутній за місцем реєстрації як член сім'ї померлого наймача жилого приміщення більше шести місяців, що за Законом є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Доказів, які б свідчили про його відсутність з поважних причин, в ході судового розгляду не здобуто.

На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем до суду, що його ухвалив, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.С. Салькова