Головуючий суду 1 інстанції - Шовкун В.О.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 418/510/17
Провадження № 22ц/782/586/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А, Яреська А.В.,

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі директора Приватного підприємства «Юридична Фірма «Фортуна» ОСОБА_4

на ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 19 липня 2017 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_3 в особі директора Приватного підприємства «Юридична Фірма «Фортуна» ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеною заявою.

Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 19 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 в особі директора Приватного підприємства «Юридична Фірма «Фортуна» ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України та ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, на підставі хибних висновків, які не відповідають обставинам справи і закону у зв'язку з неповнотою та неправильністю встановлення обставин та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).

Нормами частини 1 ст. 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною шостою статті 235 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У силу ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Як вбачається з матеріалів справи встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з грудня 2004 року по лютий 2017 року заявниця ОСОБА_3 пов'язує з наступним вирішенням спірних майнових питань щодо спільно нажитого у вказаний період майна.

Інших підстав для встановлення вказаного факту як юридичного заявницею не зазначено.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду і роз'яснюючи заявниці її право звернутися до суду повторно із позовною заявою, суд першої інстанції керувався ч. 6 ст. 235 ЦПК України й виходив із того, що під час розгляду справи виник спір про право, оскільки для вирішення даного спору є необхідність в залученні у якості третіх осіб інших осіб - чотирьох дітей заінтересованої особи ОСОБА_5, оскільки можуть бути порушені їх права, а участь третіх осіб можлива лише у справах позовного провадження. Крім того, заінтересована особа ОСОБА_5 в повному обсязі не підтримав заяву, а визнання заяви в повному обсязі є обов'язковою вимогою при розгляді справи в порядку окремого провадження.

Жодних висновків щодо мети, зазначеної ОСОБА_3 у заяві про встановлення юридичного факту, а саме - для подальшого вирішення питання розподілу спільного набутого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 майна, ухвала суду не містить.

Оскільки до повноважень суду апеляційної інстанції належить саме перегляд судових рішень, а оскаржувана ухвала суду не містить висновку з приводу заявленої заявницею мети встановлення юридичного факту, чим суд першої інстанції припустився порушення встановленого для вирішення вказаного питання порядку, то у відповідності до вимог процесуального закону ухвала підлягає скасуванню як винесена передчасно з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів не дає оцінки самим висновкам суду про залишення заяви без розгляду, оскільки це може бути зроблено після вирішення вказаного питання у відповідності до вимог закону.

І лише після цього можна робити висновок про наявність чи відсутність майнового спору щодо нажитого майна, тобто - спору про право між заявником та заінтересованою особою, в залежності від чого слід вирішувати питання про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі директора Приватного підприємства «Юридична Фірма «Фортуна» ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 19 липня 2017 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: