Справа № 734/738/17 Провадження № 22-ц/795/1648/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Анохін А. М. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Страшного М.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:відповідача ОСОБА_5

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_5 на її користь аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до виповнення повноліття; доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчатись, в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання заяви та до закінчення навчання останньою чи до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона повністю утримує та виховує дітей, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись частково з рішенням, ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив змінити рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року в частині розміру стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановивши його у розмірі 500 грн. щомісячно, на період навчання до 30 червня 2020 року, але не більше ніж до досягнення останньою 23-х років, починаючи з дати подачі позовної заяви 14 березня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи щодо можливості у нього надавати утримання повнолітній дочці в заявленому розмірі, з урахуванням його матеріального стану, що має значення для визначення розміру аліментів.

Апелянт зазначає, що він не має постійного, стабільного доходу, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наявних в матеріалах справи. Вказує, що його заробітки мають нерегулярний, мінливий характер, він змушений був змінити місце поживання та винаймати житло, а позивачка залишилася проживати в будинку його батьків.

Також апелянт зазначає, що судом не в повній мірі врахованого, що дитина продовжує навчання не на платній основі, отримує стипендію.

В судове засідання позивач не з'явилась, сповіщалась у встановленому законом порядку.

Відповідач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити та пояснив суду, що має мінливий дохід, приблизно 4500 грн. на місяць, офіційно не працює.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов обґрунтований та заснований на вимогах закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Рішення суду в частині стягнення аліментів на ОСОБА_7 не оспорюється.

Відповідно до довідки Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова від 20 лютого 2017 року №89/17, ОСОБА_8 є студенткою 1 курсу Факультету педагогіки і психології (денна форма навчання), держбюджетна форма навчання. Навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с.7).

Згідно довідки виконкому Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1. Склад сім'ї: свекор - ОСОБА_10, 1946 року народження, свекруха - ОСОБА_11, 1951 року народження та дочка - ОСОБА_7 - 2004 року народження (а.с.8).

Також вбачається, що в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року ОСОБА_5 отримував доходи (а.с.18), 18.10.2016 року звільнився з роботи, а в період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня інформація про доходи (а.с.19).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що відповідач не навів суду обставин, які б свідчили про неможливість сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки саме у розмірі 1000 грн.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про розмір аліментів, суд першої інстанції врахував надані сторонами докази матеріального становища сторін та можливості батька надавати допомогу.

Посилання апелянта, що він не може сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_8 на період її навчання не підтверджуються матеріалами справи та спростовуються поясненнями самого ОСОБА_5, який пояснив в апеляційному суді, що хоч і не офіційно, але працює та отримує заробітну плату в середньому близько 4500 грн. на місяць.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_5 змушений винаймати житло і про розмір оплати не підтверджуються жодними доказами.

Інші доводи апелянта зводяться до незгоди ОСОБА_5 сплачувати аліменти на доньку саме у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів.

Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, судова колегія вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

За змістом ст.ст.307, 308 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:Судді: