справа № 638/4532/17
РІШЕННЯ

іменем України

( заочне)

18 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Штих Т.В.

секретаря - Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не бачиться з сином, не надає допомоги в його вихованні. Мешкає окремо, не цікавиться стосовно здоров'я дитини та не надає матеріальної допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Через канцелярію суду надійшли заяви з проханням розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, викликався за адресою вказаною у позовній заяві, іншої адреси суду не відомо, так як відповідно до наданої відповіді, за відомостями адресно- довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України відповідач за вказаною в позові адресою не значиться.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву де просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на висновку про доцільність позбавлення батьківських прав.

Допит дитини та врахування його думки при ухваленні рішення визнано недоцільним, так як дитина має малий вік, та не може формулювати власні погляди з усіх питань, що можуть бути поставлені перед ним.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

22 вересня 2010 року позивачка розірвала шлюб з відповідачем.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 05 липня 2006 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 по Харківського обласного управління юстиції).

Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Згідно вимог ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

На підставі вимог до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

У відповідності до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.06.2017 № 389 відповідач самоухилиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального утримання дитини, що обговорювалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Позбавлення його батьківських прав є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини.

Проте з даним висновком погодитися суд не може.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування ґрунтується на обставинах, встановлених виключно Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

З вказаного висновку суд не вбачає, чи приймалися заходи щодо виклику та з'ясування обставин виховання дитини відповідачем.

Висновок носить формальний характер та не враховує безліч обставин у справі. Висновок є необґрунтованим .

У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Таким чином, національне законодавство України встановлює рівні права та обов'язки батьків щодо дитини.

Пункт 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківський прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначене також відображено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Проте суду не надано достатньо доказів, того, що відповідач ухиляється від участі в вихованні та утриманні дитини. Надані в копіях документи датовані здебільшого 2016 роком, тобто актуальної інформації суду не надано.

Натомість суд вбачає, що позивач свідомо вводить суд в обману з приводу місяця мешкання відповідача, щоб суд був позбавлений можливості викликати та допитати відповідача. Приймаючи вказане рішення виходить з того, що до матеріалів справи додано довідка, видана Близнюківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.09.2016 року про суму заборгованості по аліментам відповідача, відповідь на запит наданий начальником Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області від 04.09.2016 про знаходження в розшуку відповідача, з яких вбачається, що місцем мешкання відповідача є Близнюківський район Харківської області. Натомість позивач свідомо, надаючи вказані докази, зазначає місце мешкання відповідача квартиру, де сама вона зареєстрована в м. Харкові, щоб штучно позбавити суд можливості вислухати думку відповідача, а відповідача висловити свою думку щодо своєї позиції у справі. Також викликає подив поведінка позивачки, а саме її неявка до судового засідання і неодноразові подання заяв про розгляд справи за її відсутності. Викликають підозри і вказані заяви, так, як до вказаних заяв не додано копії документів, які б посвідчували особу, яка подає вказані заяви, а підписи на заявах суттєво відрізняються від підписів, наявних в копії паспорта громадянина України позивача. ( а.с.6).

Крім того відповідно до довідки № 03/7 від 18 січня 2017 року, виданої Харківською обласною державною адміністрацією управління охорони здоров'я КЗОЗ Обласна дитяча клінічна лікарня № 1 позивач має статус матері - одиначки. Вказана інформація взагалі йде в розріз з позовними вимогами.

При таких обставинах суд позбавлений можливості при наявності копій документів, які долучені до позовної заяви, тобто джерело походження вказаних документів не відомо, постановити рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 224-226 ЦПК України ст.ст.150, 164, 165,171 СК України, суд -

В ИР І Ш И В :

У задовленні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити .

Судовий збір вважати сплаченим позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги позивачем та письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем.

Суддя Штих Т.В.