УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт припинення трудових правовідносин між нею та Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області.

Вказувала, що встановлення зазначеного факту їй потрібно для набуття статусу звільненої з займаної посади у Ясинуватському міськрайонному суді Донецької області та оформлення трудових відносин з іншим роботодавцем.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою в якій вказувала на порушення судом норм процесуального права.

Вказувала на помилковість висновків суду про наявність спору про право. Крім того, зазначала, що відсутній будь-який орган, що міг би розірвати трудові відносини, що виникли між нею та Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області, а Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» регулюється лише питання отримання особою статусу безробітної, отже питання щодо припинення трудових правовідносин повинно бути вирішено у судовому порядку у рамках окремого провадження.

Просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року та вирішити питання по суті.

В судовому засіданні заявник апеляційну скаргу підтримала.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши пояснення заявника, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа № 761/16927/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7927/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
З матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту припинення дії трудового договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08 серпня 2012 року вона є працівником Ясинуватського міськрайонного суд Донецької області.

З квітня 2014 року ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по вагітності та пологам.

З травня 2014 року, внаслідок проведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей, ОСОБА_1 була вимушена залишити своє місце проживання та переїхати до міста Києва, де на теперішній час зареєстрована та проживає.

Вказала, що через термінову евакуацію не мала можливості розірвати трудові відносини, а на сьогодні продовжити або розірвати трудові відносини з судом, а також встановити будь-який зв'язок неможливо, у зв'язку з відсутністю в зоні проведення антитерористичної операції поштового зв'язку.

Встановлення зазначеного факту їй потрібно для припинення трудових відносин з Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області та оформлення трудових відносин з іншим роботодавцем.

Відмовляючи у відкритті провадження за даною заявою, суд першої інстанції виходив з того, що з заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів вважає такий висновок суду законним та обґрунтованим, оскільки існує спір щодо припинення трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти).

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб'єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору в зв'язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв'язку з певними юридичними діями: - взаємне волевиявлення сторін; - ініціатива працівника;- ініціатива власника або уповноваженого ним органу; - ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; - порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Отже, факт існування між заявницею та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання.

Тобто припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника, так і для роботодавця.

Тому, доводи апеляційної скарги про відсутність спору у даній справі є необґрунтованими.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у суду були відсутні підстави для прийняття заяви про встановлення зазначеного факту до провадження суду.

Крім того, слід зазначити, що ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено спрощену процедуру розірвання трудового договору для випадку, коли така особа не звільнилася з роботи.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного процесуального законодавства, а тому не спростовують висновків суду та не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: