Справа № 727/2422/17
Провадження № 4-с/727/25/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін:

представника заявника ОСОБА_2

представника суб'єкта оскарження ОСОБА_3

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» до субєкта оскарження: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_6; заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2017 року та постанову про арешт майна боржника від 17.02.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» звернувся до суду із скаргою до субєкта оскарження: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_6; заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2017 року та постанову про арешт майна боржника від 17.02.2017 р., мотивуючи скаргу тим, що 15.02.2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53423445 щодо виконання виконавчого листа №2-210/12, виданого 28.05.2015 р. Шевченківським районним судом м.Чернівці за заявою представника стягувана - ОСОБА_4 про примусове виконання рішення. 17.02.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_6 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10986923 грн. Вважають, що постанови, винесені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника є незаконними та підлягають скасуванню. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просять скаргу задовольнити.

Скаржник представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу підтримав, в наданих суду пояснення посилався на обставини аналогічно викладеним в скарзі та просив вимоги задовольнити.

Представник суб'єкта оскарження ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу не визнав, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог з підстав зазначених в запереченнях поданих через канцелярію суду. В наданих суду поясненнях зазначив, що стягненню з ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» шляхом звернення стягнення на виділену частину майна цього товариства, пропорційну частці ОСОБА_7, в статутному капіталі товариства, підлягає вартість вказаної частини майна, яка має визначатися в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в межах задоволення вимог за непогашеними борговими зобовязаннями перед ОСОБА_8 у сумі 9985730 грн. Доводи про те, що виконавчий лист 15.02.2017 року поданий до примусового виконання не стягувачем (не ОСОБА_8, який зазначений в ньому, а іншою особою ОСОБА_4І.) є безпідставні оскільки ОСОБА_8 втратив статус та будь-які права сторони виконавчого провадження, тоді як такий статус та всі повязані з цим права набув ОСОБА_4 Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст.37 ч.5 ЗУ «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважають що виконавчий лист відповідає вимогам ст.4 ч.2 Закону України «про виконавче провадження», який був предявлений до виконання 15.02.2017 року був поданий в межах трирічного строку з дня вступу в законну силу рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року. Оскаржувана постанова про арешт майна боржника від 17.02.2017 року винесена відповідно до повноважень наданих законом державному виконавцю, арешт накладений у межах суми звернення стягнення визначеної виконавчим документом, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, на все майно боржника, що відповідає вимогам ст.56 Закону України «Про виконавче провадження.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом, належними доказами по справі установлено, що згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року, апеляційні скарги ОСОБА_9, ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», приватного лікувального підприємства «Центр мікрохірургії ока «Офтальмед» задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.06.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_8 до ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», ОСОБА_7, треті особи - ОСОБА_9, приватне лікувальне підприємство «Центр мікрохірургія ока «Офтальмед», ОСОБА_10, ОСОБА_11, про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на неї задоволено частково. Виділено частину майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» пропорційну частці його учасника ОСОБА_7, що становить 50 % статутного капіталу товариства. Звернено стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці ОСОБА_7 в статутному капіталі товариства, що становить 50 % вартістю згідно балансу станом на 23.06.2008 року 581950 грн., за непогашеними борговими зобовязаннями перед ОСОБА_8 у сумі 9985730 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 17000 грн. У відповідності до виконавчого листа №2-210/12 виданого 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м.Чернівці та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року та ухвала Апеляційного суду Чернівецької області від 08.04.2015 року по справі №2-210/12 за позовом ОСОБА_8 до ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_9, приватне лікувальне підприємство мікрохірургії ока «Офмальмед», ОСОБА_12 ОСОБА_11 про виділ частки майна товариства та звернення стягнення на нього, зобовязання реєстрації права власності зазначено: Виділити частину майна товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці його учасника ОСОБА_7, що становить 50 % статутного капіталу товариства. Повернути стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці ОСОБА_7 в статутному капіталі товариства, що становить 50 % вартістю згідно балансу на 23 червня 2008 року 536000 грн., за погашеними борговими зобовязаннями перед ОСОБА_13 у сумі 9985730 грн. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 1700 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.10.2015 року в задоволенні скарги ТзОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність державного виконавця та на постанову про накладення арешту на майно боржника відмовлено за безпідставністю. Заходи забезпечення скарги ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» застосовані до завершення розгляду скарги, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.10.2015 року, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-210, виданого 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про виділення частини майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» пропорційну частці його учасника ОСОБА_7 та звернення стягнення на частину майна скасовано.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17.11.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах якого діє ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.10. 2015 року скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-210, виданого 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 12.04.2017 року, заяву ОСОБА_4 задоволено; ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19.11.2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.02.2016 року скасовано, залишено в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року. 15.02.2017 року представником ОСОБА_4 ОСОБА_14 надіслана письмова заява про примусове виконання рішення на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, зокрема рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року на підставі виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом від 02.03.2015 року №2-210/12, ухвала Шевченківського районного суду від 13.06.2016 року та постанова ВПВР УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 04.08.2016 року про заміну сторони виконавчого провадження, додавши до заяви копії документів про право власності на нерухоме майно боржника. Для забезпечення виконання рішення суду просили накласти арешт на майно боржника ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока». Постановою ВП №53423445 від 15.02.2017 року головного державного виконавця Саінчук Є.В. було відкрито виконавче провадження з виконання: виконавчого листа №2-210/12 виданого 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про звернення стягнення на частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» пропорційну частці ОСОБА_7 в статутному капіталі товариства, що становить 50 % вартістю згідно балансу на червня 2008 року- 536000 грн., за непогашеними борговими зобов'язаннями перед ОСОБА_8 у сумі 9985730 грн. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 1700 грн. Постановою ВП №53423445 від 17.02.2017 року головного державного виконавця Саїнчук Є.В. було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», м.Чернівці вул.Гагаріна, 21 «Б», в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10986923 грн. Постановою ВП №48749845 від 14.02.2017 року, головного державного виконавця Манжос М.П. виконавчий лист №2-210 виданий 28.05.2015 року, виданий Шевченківським районним судом м.Чернівці про виділення частини майна ТзОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» пропорційну частці його учасника ОСОБА_7, що становить 50 % статутного капіталу товариства. Звернуто стягнення на частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» пропорційну частці ОСОБА_7 в статутному капіталі товариства, що становить 50 % вартістю згідно балансу на червня 2008 року- 536000 грн., за непогашеними борговими зобов'язаннями перед ОСОБА_8 у сумі 9985730 грн. повернуто стягувачу. Постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виділено в окреме провадження.

Згідно платіжного доручення №124 від 29.09.2015 року, кошти в сумі 536000,00 грн., як сплата коштів згідно виконавчого листа №2-210, виданий 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці по виконавчому провадженню №48749845 проведено банком 29.09.2015 року. 28.02.2017 року представником ОСОБА_4 ОСОБА_14 надіслана письмова заява на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про стягнення коштів з боржника ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» в процесі примусового виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року (виконавчий лист виданий Шевченківським районним судом від 28.05.2015 №20210/12) перераховувати стягувачу ОСОБА_4 за банківськими реквізитами вказаними в довідці ПАТ КБ «Приватбанк». Заступник начальника управління начальника відділу ОСОБА_15 листом №2952/021-15/7 від 25.05.2017 року на адресу ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», ОСОБА_16 повідомили, що з метою виконання судового рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом зобовязали ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» в строк до 05.06.2017 року надати: Декларацію про доходи та майно ТзОВ ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» станом на 01.06.2017 року; Звіт про фінансові результати та баланс (додаток 1, 2 Положення бухгалтерського обліку) ТзОВ ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» за перше півріччя 2008 року та 12 місяців 2016 року; Примітки до фінансової звітності та інвентаризаційні описи ТзОВ ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» за перше півріччя 2008 року та 12 місяців 2016 року; копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на майно ТзОВ за перше півріччя 2008 року та 12 місяців 2016 року. Статтею 26 ч. 1 пп.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Згідно підпункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» одним з таких виконавчих документів є виконавчий лист, що видається судом на підставі відповідного судового рішення. Частиною 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» вказані підстави за яких виконавчий документ повертається стягувачеві органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання (підпункти 1-10 частини 4 цієї статті Закону).

Згідно положень частини 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, зокрема, якщо: пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання (підпункт 2); виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (підпункт 6). Відповідно до ст.74 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. В частині 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про повернення стягувачеві виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у п. 18 роз'яснив, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, судом встановлено, що під час винесення постанови ВП №53423445 від 15.02.2017 року головним державним виконавцем Саїнчук Є.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-210/12 виданого 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці де не було зазначено першого абзацу виконавчого документу, зокрема - «Виділити частину майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (м. Чернівці, вул. Гагаріна, 21 «Б»), пропорційну частці його учасника ОСОБА_7, що становить 50% статутного капіталу товариства.», що призвело до не вірного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2017 року головним державним виконавцем Саїнчук Є.В. та відповідно і постанови про арешт майна боржника від 17.02.2017 року, які слід визнати протиправними і скасувати, як такі, що винесені з порушенням наведених вище вимог закону і таких, що не відповідають виконавчому документу виконавчому листу Шевченківського районного суду м. Чернівці №2-210/12 виданого 28.05.2015 року.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається скаржник, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги скарги підлягають до задоволення

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.383, 387 ЦПК України, ст.ст.2, 3, 4, 6, 11, 18, 26, 74, 82 Закону України «Про виконавче провадження», - У Х В А Л И В :

Визнати протиправною постанову винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження № 53423445 від 15.02. 2017 року і скасувати її.

Визнати протиправною постанову винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_6 в рамках виконавчого провадження № 53423445 про арешт майна боржника від 17.02. 2017 року і скасувати її.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в строки і в порядку, передбачених ст. 294, ст. 295 ЦПК України.

Суддя Слободян Г.М.