Справа № 690/256/17
Провадження № 2/690/172/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року м. Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Линдюка В.С.,
при секретарі Руденко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 у добровільному порядку визнав батьківство відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час перебуває на повному її утриманні у зв'язку з тим, що їх спільне проживання з відповідачем припинено ще з 2011 року, при цьому він, будучи працездатним, добровільно коштів для утримання спільної доньки не надає, тобто ухиляється від виконання батьківського обов'язку утримувати дитину до досягнення повноліття, а її дохід не дозволяє самостійно утримувати доньку.
Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу за даним позовом розглянути за її відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Заперечення щодо позовних вимог, заяви про визнання позову чи про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з'ясувавши всі її фактичні обставини, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Задовольняючи позов частково суд виходить з наступного.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_2, виданого 17.10.2008 року Комінтернівською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, її батьком вказано відповідача - ОСОБА_2, а матір'ю - ОСОБА_4
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 17.05.2016 року Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 17.05.2016 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в книзі реєстрації шлюбів 2016 року складено відповідний актовий запис № 101. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5.
Відповідно до довідки № 211, виданої 21.08.2017 року Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства склад сім'ї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 - донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6
Станом на день подачі позову ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка є спільною донькою сторін, виповнилось повних 8 років.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини 20.11.1989 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколу № 7 до неї, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року.
Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.
Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд, керуючись ч. 1 ст. 182 СК України враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно.
Враховуючи встановлені обставини, та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також інших обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, суд вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 02.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто 10.10.2026 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їхнього спільного сина.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З огляду на вказане, при задоволенні даного позову суд стягує з ОСОБА_6 у дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн., від сплати яких позивач звільнена.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215, 267 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 23.06.2016 року Ватутінським МС УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 02.08.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10.10.2026 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Линдюк