АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/5842/16-ц Головуючий суддя І інстанції Ференчук О.В.
Провадження № 22-ц/790/5271/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Кругової С.С.,

за участю секретаря : Леськів Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 за місцем проживання матері та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону на виїзд його неповнолітнього сина ОСОБА_1 для виїзду за кордон - в Португалію, у супроводі біологічної матері, проживання та навчання до досягнення ним повноліття без згоди та супроводу на такий виїзд батька ОСОБА_1, оскільки «такий виїзд будь-куди, а тим більше за кордон з неадекватною особою, яка схильна до суїциду є небезпечним для дитини», до розгляду справи по суті; накласти заборону на виготовлення проїзного документа його неповнолітньому сину ОСОБА_1 для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_1, на тих же підставах; до набрання чинності рішенням по справі заборонити будь-яким особам у будь-якій формі вчиняти дії щодо вивезення його малолітнього сина ОСОБА_4, 24.07.2017 року, за межі м. Харкова - без його згоди як батька, та залишати дитину з будь-якими особами, зокрема біологічної матеріа його сина ОСОБА_3 та розгляду справи по суті, оскільки дитина потребує лікування та обстеження.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу судді першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналіз ст. 151 ЦПК України дає підстави вважати, що вжиття заходів забезпечення позову є правом а не обов'язком суду у разі якщо існують обставини, що можуть ускладнити виконання рішення в майбутньому.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та передбачено, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім іншого, ОСОБА_1 в своїй заяві просить накласти заборону на виїзд його неповнолітнього сина ОСОБА_4. для виїзду за кордон.

Однак, відповідно до п. п. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 27 січня 1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Отже, положення зазначених правил унеможливлюють виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків без згоди іншого з батьків, викладеної у нотаріально посвідченій заяві, тому заборона на виїзд дитини за кордон та на виготовлення проїзного документа ухвалою суду є зайвою.

Вид забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо вивезення малолітнього ОСОБА_4 за межі м. Харкова без згоди батька та залишати дитину з будь-якими особами, про який просить позивач - не конкретизований. Позивачем не наведено переконливих мотивів, не надано доказів того, що невжиття такого заходу забезпечення позову суперечить інтересам дитини, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 312, ст. ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - Р.М. Піддубний

С.С. Кругова