Справа № 467/656/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.08.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Догарєвої І.О., при секретарі судового засідання Фесенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 7 234 грн. 84 коп. та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем 11.09.2015 року був укладений кредитний договір № 23, відповідно до умов якого товариство надало позичальнику кредитні кошти в розмірі 700 грн. 00 коп., а відповідач зобовязалася повернути кошти в строк до 10.10.2015 року, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 420 грн. 00 коп., із розрахунку 2 % за кожен день користування кредитом.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останньої сплатити неустойку в розмірі 2% за кожен день прострочення, а також на вимогу кредитодавця достроково повернути кредитні кошти.

Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало в повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погасила кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 19.06.2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі, яка складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі 534 грн.66 коп.;

- заборгованості за процентами в розмірі 83 грн. 44 коп.;

- нарахованої пені в розмірі 7 234 грн. 84 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (зареєстрована як фінансова установа) та ОСОБА_1, 11.09.2015 року був укладений кредитний договір 23, в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з підписаної та узгодженої сторонами заяви-анкети для отримання кредиту та Умов надання та обслуговування кредитів.

Відповідно до заяви-анкети для отримання кредиту та видаткового касового ордеру від 11 вересня 2015 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу кредит у розмірі 700 грн. 00 коп., а відповідач зобовязалася повернути кошти в строк до 10.10.2015 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 420 грн. 00 коп., із розрахунку 2 % за кожен день користування кредитом.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником сторонами встановлений обов'язок позичальника сплатити неустойку в розмірі 2% за кожен день прострочення, а також на вимогу кредитодавця достроково повернути кредитні кошти.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Крім цього, положення ст.ст.546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушила умови договору в частині заборгованості за кредитом у розмірі 534 грн. 66 коп. та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 83 грн. 44 коп.

Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано.

За такого, в силу ст.ст.526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

Крім того, позивачем за порушення виконання зобов'язання нарахована пеня, при визначенні розміру якої суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України) і належні докази щодо погодження сторонами збільшення вказаного терміну позивачем суду не надано.

За такого, сума пені, в розрахунку з суми простроченої заборгованості 534,66 грн., за період з 19.06.2016 року по 19.06.2017 року, що підлягає стягненню становить 154,35 грн.

Таким чином, позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягає частковому задоволенню на суму 772 грн. 45 коп., яка складається з наступного: 534,66 грн. - заборгованість за кредитом; 83,44 грн. - заборгованість по процентам за договором; 154,35 грн. - заборгованість за пенею.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Отже, з відповідача на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» необхідно стягнути вказані витрати в розмірі 186,88 грн. (11,68 %).

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212 - 215,224-228,233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором від 11 вересня 2015 року в загальному розмірі 772 (сімсот сімдесят дві) грн. 45 коп., яка складається з наступного: 534,66 грн. - заборгованість за кредитом; 83,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 154,35 грн. - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» витрати по сплаті судового збору в розмірі 186 (сто вісімдесят шість) грн. 88 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.О. Догарєва