Провадження № 2/522/4263/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаною позовною заявою, у якій просять стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, що заподіяна здоров'ю останнього у розмірі 1948,09 гривень, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 15000,0 гривень; стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди у вигляді страхових виплат суми коштів у розмірі 50 000,0 гривень, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди суми коштів у розмірі 44 164,31 гривень, моральної шкоди - у розмірі 5000, гривень й відшкодувати суму коштів за сплачений судовий збір у розмірі 1142,0 гривень, а всього 50306,31 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на таке.

Водій ОСОБА_3 03.07.2014 року об 02.50 годині, керуючи автомобілем марки «TOYOTA-LEXUS LX-470», д/н НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Рішельєвській, що у м. Одесі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. В. Арнаутською на заборонений червоний сигнал світлофору, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «OPEL-CORSA», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, забиття м'яких тканин голови, садна області лівого гомілковостопного суглоба, які згідно висновку судово-медичного обстеження №1788 від 30.07.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а також пошкоджено автомобіль марки «OPEL-CORSA», д/н НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2

У подальшому постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2014 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні вказаної ДТП й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,0 гривень. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 застрахована відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», яке повідомлено про вказану ДТП.

Після цієї ДТП ОСОБА_1 був госпіталізований в КУ «Одеська міська клінічна лікарня №1», де знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділені до 11.07.2014 року. За час знаходження на стаціонарному лікуванні на обстеження, придбання лікарських препаратів ним витрачено 1948,09 гривень. Крім матеріальних збитків йому також заподіяна моральна шкода, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з погіршенням здоров'я й у душевних, моральних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з противоправними діями водія ОСОБА_3 Після ДТП до теперішнього часу порушений та змінений нормальний спосіб його життя і життя всієї його родини. Моральну шкоду вказаний позивач оцінює у розмірі 15000 гривень.

ОСОБА_2 - власнику автомобіля марки «OPEL-CORSA», д/н НОМЕР_2, заподіяна матеріальна шкода, а саме: матеріальний збиток, заподіяний в наслідок ушкодження автомобіля в розмірі 89789,47 гривень, витратити по проведенню експертного дослідження, у тому числі й повідомлення відповідача про майбутній огляд і оцінку пошкодженого автомобіля в розмірі 831,96 гривень, витрати за послуги евакуатора, який транспортував автомобіль с місця пригоди на спецмайданчик й, у подальшому, на автостоянку - у розмірі 1400,0 гривень, послуги банка 10,80 гривень, витрати за знаходження автомобіля на стоянці - у розмірі 450,0 гривень, витрати за знаходження автомобіля на спецмайданчику - в розмірі 1632,0 гривень й послуги банка - 19,58 гривень, витрати за надання комп'ютерних послуг при підготовці документів на видачу автомобіля зі спецмайданчика - в розмірі 23,50 гривень й послуги банка 7,00 гривень. Загальна сума заподіяного матеріального збитку склала, на думку цього позивача, 94164,31 гривень.

Також ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, пережитих внаслідок ДТП, - вона, дуже турбувалася за життя й здоров'я свого чоловіка - ОСОБА_1, у зв'язку з чим у позивачки відбулося порушення нервової діяльності й порушений нормальний спосіб та уклад життя всієї родини. Моральну шкоду цей позивач оцінює у 5000,0 гривень.

Представник позивачів у судовому засіданні надав пояснення, в останнє судове засідання позивачі та їх представник не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ОСОБА_3 у судовому засідання позовні вимоги визнав частково, а саме в частині моральної шкоди у розмірі 10 000 тис. грн на користь ОСОБА_1

Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить поштове повідомлення про вручення судових повісток.

Окрім цього, представник вказаного відповідача скористався своїм правом й неодноразово надавав суду пояснення й заперечення до цього позову, чим висловив свою правову позицію у вказаних правовідносинах.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 були задоволені частково, - стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну здоров'я у розмірі 1 948,09 гривень, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 8 000,00 гривень, стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 гривень та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 44 164,31 гривень, моральну шкоду у розмірі 2 000,00 гривень та суму судового збору у розмірі 1 142, 00 гривень.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року вказані судові рішення скасовані, а справу повернуто на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

У зв'язку з автоматичним перерозподілом вказану цивільну справу передано новому головуючому - судді Ю.Б. Свяченій для розгляду спору по суті.

Судом встановлено, що 03 липня 2014 року об 02.50 годині, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Toyota-Lexus LX-470», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Рішельєвській, що у м. Одесі, виїхав на регульоване перехрестя з вул. В. Арнаутською на заборонене червоне світло світлофору, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні ДТП, яка мала місце 03 липня 2014 року та притягнуто його до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Opel-Corsa», державний номер д/н НОМЕР_2.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 09 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, після чого ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» полісом № АІ /1044478, строк дії якого з 30 квітня 2014 року до 29 квітня 2015 року. Відповідно до вказаного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - 100 000,00 грн, за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 гривень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, забиття м'яких тканин голови, садна області лівого гомілковостопного суглоба, які згідно висновку судово-медичного обстеження № 1788 від 30 липня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно з витягом з історії хвороби № 9450 ОСОБА_1, останній знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділені КУ «Одеська міська клінічна лікарня № 1» з 03 липня 2014 року до 11 липня 2014 року.

Після виписки з КУ «Одеська міська клінічна лікарня № 1» ОСОБА_1 продовжував лікування амбулаторно в поліклініці № 7 м. Одеси, про що свідчать записи в медичній картці амбулаторного хворого.

15 липня 2014 року позивачі звернулися до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з повідомленнями (потерпілого) про подію що сталася 03 липня 2014 року за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Toyota-Lexus LX 470», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Згідно зі змістом висновку № 273/14 від 18 серпня 2014 року експертного автотоварознавчого дослідження ринкова вартість автомобіля марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, до його пошкодження становить 89 789,47 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 383 153,92 гривень, тому відновлювати транспортний засіб є економічно недоцільним.

Як слідує з висновку № 134/15 від 20 червня 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження ринкова вартість автомобіля марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, до його пошкодження становить 114 874,13 гривень, ринкова вартість автомобіля марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, після його пошкодження й станом на 11 травня 2015 року становить 24 866,95 гривень.

Різницю у ринковій вартості вказаного автомобілю у неушкодженому вигляді у висновках експертних досліджень № 273/14 від 18 серпня 2014 року та № 134/15 від 20 червня 2015 року обумовлено зміною курсу іноземної валюти по відношенню до національної валюти - гривні, а також тим, що віртуальні онлайн торги з утилізаційної вартості автомобілю на момент вчинення ДТП проведені не були.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 78 від 19 серпня 2014 року ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) за проведення експертного дослідження сплачено 700,00 гривень, а також на повідомлення відповідача ОСОБА_3 про огляд і оцінку пошкодженого автомобіля на його адресу були направлені телеграми, вартість яких склала 131,96 гривень.

Після ДТП автомобіль марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_2, було встановлено на спецмайданчик. За послуги евакуатора, який транспортував автомобіль з місця пригоди на спецмайданчик та потім відвозив автомобіль на автостоянку позивачем ОСОБА_2 сплачено 1 400,00 гривень та послуги банка в розмірі 10,80 гривень. За знаходження автомобіля на стоянці позивачем було сплачено 450,00 гривень, що підтверджується квитанціями № 90155286; № 90155288 від 05 серпня 2014 року, чеком від 05 серпня 2014 року та квитанцією № 124 від 02 вересня 2014 року.

Крім того, за час знаходження автомобіля на спецмайданчику позивачем ОСОБА_2 сплачено 1 632,00 гривень та послуги банка у розмірі 19,58 гривень, за надання комп'ютерних послуг при підготовці документів на видачу автомобіля з спецмайданчика - 23,50 гривень та послуги банка 7,00 гривень, що підтверджується квитанціями № 90155282; № 90155283; № 90155284; № 90155285 від 05 серпня 2014 року.

Відповідно до полісу № АІ/1044478, страхова сума (ліміт відповідальності) ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - 100 000,00 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 гривень.

За змістом ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на вказане, суд дійшов обґрунтованого висновку про обрання належного способу захисту позивачем у цій справі й залучення усіх заінтересованих осіб у зазначених правовідносинах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалив постанову від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів Про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею Закону України Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди».

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, страхова компанія має обумовлений законом та відповідною методикою порядок визначення суми страхового відшкодування з урахуванням встановлення різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Як вже встановлено судом і вбачається з експертного висновку № 134/15 від 20 червня 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження - ринкова вартість автомобіля марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, до його пошкодження становить 114 874,13 гривень, ринкова вартість автомобіля марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, після його пошкодження й станом на 11 травня 2015 року становить 24 866,95 гривень.

Таким чином, розмір фактично завданих збитків пошкодження автомобілю, що призвело до його фізичного знищення складає 90 007,18 гривень (114 874,13 гривень - 24 866,95 гривень).

Окрім цього, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 78 від 19 серпня 2014 року ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) за проведення експертного дослідження сплачено 700,00 гривень, а також на повідомлення відповідача ОСОБА_3 про огляд і оцінку пошкодженого автомобіля на його адресу були направлені телеграми, вартість яких склала 131,96 гривень.

Після ДТП автомобіль марки «Opel-Corsa», державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу ОСОБА_2, було встановлено на спецмайданчик. За послуги евакуатора, який транспортував автомобіль з місця пригоди на спецмайданчик та потім відвозив автомобіль на автостоянку позивачем ОСОБА_2 сплачено 1 400,00 гривень та послуги банка в розмірі 10,80 гривень. За знаходження автомобіля на стоянці позивачем було сплачено 450,00 гривень, що підтверджується квитанціями № 90155286; № 90155288 від 05 серпня 2014 року, чеком від 05 серпня 2014 року та квитанцією № 124 від 02 вересня 2014 року.

Крім того, за час знаходження автомобіля на спецмайданчику позивачем ОСОБА_2 сплачено 1 632,00 гривень та послуги банка у розмірі 19,58 гривень, за надання комп'ютерних послуг при підготовці документів на видачу автомобіля з спецмайданчика - 23,50 гривень та послуги банка 7,00 гривень, що підтверджується квитанціями № 90155282; № 90155283; № 90155284; № 90155285 від 05 серпня 2014 року.

З огляду на вказане, зважаючи на надані суду докази й непредставлення стороною відповідачів доказів протилежного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 - власнику автомобіля «OPEL-CORSA» д/н НОМЕР_2, заподіяно матеріально шкоду в загальному розмірі 94 382,02 гривень.

Відповідно до полісу № АІ/1044478, страхова сума (ліміт відповідальності) ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю - 100 000,00 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 гривень.

У відповідача - страхової компанії - перед позивачем існувало й існує зобов'язання з виконання договору страхування у зв'язку з настанням страхової події.

Таким чином, вимога позивача ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення на користь останньої суми коштів страхової виплати на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 50000,0 гривень, суд вважає обґрунтованою й такою, яка підлягає безумовному задоволенню.

Окрім цього, як вже встановлено судом, після виписки з КУ «Одеська міська клінічна лікарня №1» ОСОБА_1 продовжував лікування амбулаторно в поліклініці №7 м. Одеси, про що свідчать записи в медичній картці амбулаторного хворого.

За час знаходження на стаціонарному лікуванні в КУ «ОМКЛ №1» на обстеження, придбання лікарських препаратів ОСОБА_1 витрачено 1 809,34 гривень, що підтверджується довідками медичних закладів, квитанціями, фіскальними чеками (т.1 а.с.10, 15-16).

Відповідно до ст. 24 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів.

Таким чином, вимога про стягнення 1948,09 гривень з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 є лише частково обґрунтованою й стягненню підлягає сума коштів у розмірі 1809,34 гривень, що є належним чином обґрунтованим й підтвердженим копіями наданих суду довідками медичних закладів, квитанціями, фіскальними чеками.

При цьому, судом також враховано визнання позову ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у цій частині, про що суду надано письмові пояснення з вказаного приводу.

Іншими за своєю правовою природою є зобов'язання відповідача ОСОБА_3: ці правовідносини є деліктними, з огляду на що інакшим чином визначається спосіб та момент виконання такого зобов'язання, що пов'язується з моментом відновлення пошкодженого майна та за умови відновлення його у стані, що існував до моменту його механічного пошкодження цим відповідачем, або за встановлення того, що вказаний транспортний засіб відновленню не підлягає.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

За загальним правилом частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, обов'язок доведення відсутності вини заподіювача шкоди покладається на останнього в силу презумпції вини, сформульованої правилом частини 2 статті 1166 ЦК України, за якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2, як вже встановлено судом, завдано майнову шкоду в розмірі 94 382,02 гривень.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч.1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача у цій частині й сума відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_3, з урахуванням суми страхової виплати ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», складає 44 382,02 гривень (94 382,02 - 50 000,0).

Крім цього, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивачів про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 15 000,0 гривень та на користь ОСОБА_2 в розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізувати, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_3 завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних, моральних стражданнях, у зв'язку з противоправними діями ОСОБА_3, був порушений звичний спосіб його життя. З урахуванням конкретних обставин справи та заподіяних моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід визначити в розмірі 2000 гривень.

Позивачці ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_3 також завдано моральну шкоду, яка знайшла свій прояв у душевних стражданнях, пережитих в наслідок ДТП, хвилюванням за життя чоловіка ОСОБА_1, також був порушений звичний спосіб її життя, у зв'язку з пошкодженням її автомобілю виникли великі складності сімейно-побутового характеру. З урахуванням конкретних обставин справи та заподіяних моральних страждань, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі 1000 гривень, які стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки ОСОБА_2 також слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1142,0 гривень.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 22, 24, 28, 29, 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», , ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 73, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, що заподіяна здоров'ю останнього суму коштів у розмірі 1 809 (тисяча вісімсот дев'ять) гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди суму коштів у розмірі 2000,0 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, що заподіяна останній суму коштів у розмірі 50000,0 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди суму коштів у розмірі 1000,0 (одну тисячу) гривень.

Стягнути в рівних частках з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування сплаченого судового збору суму коштів у розмірі 1142,0 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Б. Свячена