30.08.2017 227/1966/17
30 серпня 2017 року справа № 227/1966/17
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Кошля А.О.
при секретарі Овчинніковій Ю.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ
23 червня 2017 року начальник філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, в якій просив стягнути з останніх заборгованість за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 192/628 відповідно до якого вона отримала кредит на придбання квартири. Банк зобовязався та надав позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 164400,00 гривень, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати, повернути кредит в сумі 164400,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,0% за період з дати отримання кредитних коштів по 31 жовтня 2015 рок включно та 18,5% річних за період з 01 листопада 2015 року по 29 жовтня 2032 року. Кредит надавався на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29 жовтня 2032 року на споживчі цілі, за умови укладання в забезпечення виконання зобовязань договору іпотеки нерухомого майна. В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 192/628/1 від 01 листопада2012 року
Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом, яка станом на 04 січня 2017 року складає 222195,95 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3332,94 грн.
У судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з заявою, про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того, просив стягнути з відповідачів витрати, понесені позивачем на публікацію оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 153 (6022) від 17 серпня 2017 року в сумі 630,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 01 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 192/628 відповідно до якого вона отримала кредит на придбання квартири.
Відповідно до пункту 1.1 договору банк зобовязався надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 164400,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати, повернути кредит в сумі 164400,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 11,0% за період з дати отримання кредитних коштів по 31 жовтня 2015 рок включно та 18,5% річних за період з 01 листопада 2015 року по 29 жовтня 2032 року.
Пунктом 1.2 визначено, що кредит надається на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29 жовтня 2032 року на споживчі цілі, за умови укладання в забезпечення виконання зобовязань договору іпотеки нерухомого майна п. 1.4.2 Договору.
Також, згідно підпункту 1.6.1.1 проценти нараховуються банком щомісячно методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну на який надано кредит.
Відповідно до п.1.5 договору відповідач зобовязався щомісячно до останнього дня місяця наступного за звітом, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти в сумі 687,87 грн., шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкового перерахування починаючи з 01.12.2012 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті в банку. В свою чергу позичальник не сплачує нараховані проценти, чим порушив умови кредитного договору, були порушені п. 1.6.1.1. та 4.3.2 кредитного договору, в частині своєчасного погашення процентів за користування кредитом.
В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 192/628/1 від 01 листопада 2012 року.
Згідно п.п. 2.1 договору поруки, ОСОБА_2 безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед позивачем відповідати солідарно з ОСОБА_1 за виконання зобовязань за кредитним договором.
Як вказує позивач та не спростовано відповідачами, належним чином свої зобов'язання за договором не виконували, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашали, у зв'язку із чим станом на 04.01.2017 заборгованість становить 222195,95 грн., яка складається з:
150637,21 грн. заборгованість за основним боргом;
2303,94 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 554 ЦПК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Розмір та розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано.
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Згідно з положеннями п.п. 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» № 14 від 17.12.2013 року інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 222195,95 гривень.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню солідарно судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3332,94 гривень.
Крім цього, з відповідачів підлягає стягненню солідарно витрати, повязані з розглядом справи у звязку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 630,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.О. Кошля

30.08.2017