Справа № 225/4222/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Скиба М.М., за участю секретаря судового засідання Панаслюк Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Торецька скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 23.06.2017 року за виконавчим провадженням № 50086593 на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з вказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив наступне. 05.02.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області на виконання рішення суду від 03.03.2010 року був виданий виконавчий лист № 2-222/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 25891,95 доларів США та 18365,16 грн. шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в тому числі на предмет застави за договором застави № 5883234 від 22.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 5319 транспортний засіб легковий седан, марка «MITSUBISHI LANSER 2.0» 2007 року випуску сірого кольору, з реєстраційним номером АН 3087 СМ, який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АНС 101507, видано ВРЕВ м. Костянтинівки при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області 21.11.2007 року. Зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. 03.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 50086593. 23.06.2017 року старшим державним виконавцем Торецького міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану за ВП № 50086593. У вказаній постанові зазначено, що у разі вжитих державним виконавцем заходів неможливо зясувати місцезнаходження боржника місце перебування, проживання. Скаржник не погодився з вказаною постановою у звязку з тим, що вона винесена передчасно, оскільки державним виконавцем не проведено всі можливі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на повне виконання виконавчого документа, зокрема такі як розшук майна боржника, обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи боржника. Крім того скаржник зазначає, що згідно даних ЄДР у власності боржника є транспортний засіб та нерухоме майно.

Скаржник просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення Постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 23.06.2017 року № 500865936 з примусового виконання виконавчого листа № 2/222/10 виданого 05.02.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5834819 від 22.11.2007 року; скасувати постанову старшого державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 від 23.06.2017 року; зобовязати старшого державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/222/10 виданого 05.02.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5834819 від 22.11.2007 року.

Скаржник в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути скаргу без участі представника скаржника.

Старший державний виконавець Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду скарги була повідомлена належно.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ПУМБ» постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.06.2017 року отримано 07.08.2017 року (а.с.7), а 08.08.2017 року до суду надіслано дійсну скаргу. Таким чином суд вважає, що заявником не пропущено строк звернення до суду.

Судом встановлено, що 05.02.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області на виконання рішення суду від 03.03.2010 року був виданий виконавчий лист № 2-222/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 25891,95 доларів США та 18365,16 грн. шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в тому числі на предмет застави за договором застави № 5883234 від 22.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 5319 транспортний засіб легковий седан, марка «MITSUBISHI LANSER 2.0» 2007 року випуску сірого кольору, з реєстраційним номером АН 3087 СМ, який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АНС 101507, видано ВРЕВ м. Костянтинівки при УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області 21.11.2007 року. Зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. 03.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 50086593. 23.06.2017 року старшим державним виконавцем Торецького міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану за ВП № 50086593.

У звязку з цим суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

У відповідності до Закону України «Про виконавчу службу» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

З метою забезпечення прав та гарантій громадян і юридичних осіб у виконавчому проваджденні держвиконавця зобовязано використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що органом виконання рішень передчасно винесено Постанову про повернення виконавчого документа Стягувачу від від 23.06.2017 року № 50086593 у зв'язку з тим, що державним виконавцем не проведено всі можливі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на повне виконання виконавчого документа, зокрема такі, як розшук майна боржника ; обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи боржника.

Так, ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів до примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для виконання вищевказаних обов'язків Закон України «Про виконавче провадження» наділяє виконавця в т.ч. правами на безпосередній доступ до інформації про боржників і їхнє майно (ч. 5 ст. 18), безоплатне отримання інформації, в т.ч. конфіденційної, яка потрібна для проведення виконавчих дій (п. 3) ч. 3 ст. 18).

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець в тому числі шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах.

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10- ти денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені обов'язки державним виконавцем у виконавчому провадженні № 50086593 виконані не були, оскільки державний виконавець розшук майна здійснив не ефективно та не повно.

Крім того, державним виконавцем не направлено запити до цілого ряду органів та установ, що здійснюють реєстрацію майна, в т.ч. до:

-Державного агентства земельних ресурсів України, - щодо наявності зареєстрованих земельних ділянок, власником/користувачем яких є боржник;

-Філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» ДП «Український інститут промислової власності» - щодо наявності об'єктів промислової власності, власником яких є боржник;

-Державного космічного агентства України - щодо наявності об'єктів власності у сфері космічної діяльності, власником яких є боржник;

-ДП «Укрзалізниця» щодо наявності зареєстрованих вагонів, локомотивів, рухомого складу, іншої залізничної техніки, власником яких є боржник.

Крім того, державним виконавцем не вжито заходів щодо обмеження боржнику виїзду за кордон.

Приписами ч. 3 п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ (зі змінами та доповненнями) та підпункту 5 пункту 22 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" від 31.03.1995 р. № 231 громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України і у видачі паспорта в тому числі у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Таким чином, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій державним виконавець може вчинити безліч виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду (арешт майна, арешт коштів, розшук майна, заборона виїзду за кордон, тощо), проведення яких можливо і не на окупованій території.

З вищезазначеного вбачається, що державний виконавець своїми діями допустив порушення прав та законних інтересів заявника по справі , оскільки ним не виконані всі можливі дії , спрямовані на повне виконання виконавчого документу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення Постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 23.06.2017 року № 500865936 з примусового виконання виконавчого листа № 2/222/10 виданого 05.02.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5834819 від 22.11.2007 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 від 23.06.2017 року.

Зобовязати старшого державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТЮ у Донецькій області ОСОБА_1 поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/222/10 виданого 05.02.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5834819 від 22.11.2007 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після постановлення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :