АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Астахова О.О.
№22-ц/796/8329/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №755/9304/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Іванченка М.М.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Голови комісії з припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві - Добровольської Тетяни Анатоліївни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, третя особа: Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про перерахунок стягнутих щомісячних виплат,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути щомісячні виплати на постільну білизну в сумі 381,43 грн./міс., доповнення на додаткове харчування в сумі 99,06 грн./ міс. з ПАТ «Трест Київміськбуд-6» (а.с.68).

В мотивування вимог посилався на те, що 01.03.1984 року отримав трудове каліцтво на виробництві та став інвалідом 1-ї групи. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року стягнуто з ПАТ «Трест Київміськбуд-6» на його користь щомісячні виплати на постільну білизну в сумі 42 грн.31 коп. та на доповнення до додаткового харчування 22 грн.80 коп.

Проте, розрахунок вартості на 1 місяць на натільну та постільну білизну згідно з медичним висновком ЛКК від 31.07.2001 року № 257 станом на 29.04.2015 року вже складає 381,43 грн., а доповнення до додаткового харчування згідно з медичним висновком ЛКК від 21.06.2005 року № 1878 станом на 30.04.2015 року складає 99 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві га професійних захворювань України здійснити перерахунок щомісячних платежів ОСОБА_4 на постільну білизну та на доповнення до додаткового харчування. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року за клопотанням позивача, в порядку ст. 33 ЦПК України, здійснено заміну відповідача Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування з першого березня 2016 року.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача Голова комісії з припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві - Добровольська Т.А.подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що 30 листопада 2004 року Московським відділенням Ощадбанку №5398/442 було повернуто кошти нараховані Управлінням за жовтень та листопад місяць з припискою «у зв'язку з закриттям особового рахунку». На підставі зазначених дій Управління винесло постанову про припинення страхових виплат №09/592-Зм від 10.12.2004 року, після чого звернулось до ОСОБА_4 з проханням надати пояснення, на що отримало лист від 13.12.2004 року з відмовою «отримувати будь-які кошти від Фонду».

На протязі всього часу Управління неодноразово зверталося до потерпілого з проханням написати заяву, вказавши рахунок та виразивши бажання отримувати страхові виплати, проте отримувало у відповідь категоричну відмову. Самим ОСОБА_4 було подано безліч позовів до Управління, Виконавчої дирекції Фонду, Підприємства, органів ДВС з тотожними пов'язаними вимогами, які суперечать законодавству і здоровому глузду, звернень до народних депутатів, поліції, прокуратури, Держпраці.

Проте, в підтвердження законності дій, у всіх позовах до Управління було відмовлено, або скасовано, зокрема: ухвалами Окружного адміністративного суду від 26 квітня 2010 року у адміністративних справах №15/121 та №15/178, ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2011 року у адміністративних справах №15/78 та №15/21, про скасування Постанови №7 та про скасування Постанови Управління про продовження виплат, у зв'язку з тим, що раніше, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2006 такий спір по суті уже було вирішено і в задоволенні вимог ОСОБА_4 відмовлено, а судове рішення набрало законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.05.2011 касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2011 залишено без змін. Відмовлено також у справах № 755/9336/16-ц, №761/9571/16-ц та безлічі інших.

Крім того, судом не надано належної правової оцінки рішенням інших судів в питанні перерахунку сум, обов'язку виплати, яких позивачу перед Управлінням не має, законності Постанови про припинення страхових виплат, та висновкам органів з приводу законності Постанови про припинення, яка на даний момент чинна, та законності дій Управління, не взято до уваги те, що для регулювання порядку перерахунку існує спеціальний закон, a не посилання на загальну статтю Закону про підстави перерахунку, та те, що позивач просить перерахувати суми, які стягуються органами ДВС за рішенням суду по виконавчому листу, а не виплачуються, як страхові виплати Управлінням, і відповідно позивач просить про перерахунок стягнутих судом сум, що відноситься дане питання до компетенції суду, що видав таке рішення та органів ДВС, а не Управління.

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з права ОСОБА_4 на перерахунок та виплату щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування у відповідності до ст. 42 Закону.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, працюючи у ВАТ трест «Київміськбуд-6» 01.03.1984 року отримав трудове каліцтво, внаслідок якого втратив 100 % працездатності, отримавши інвалідність 1-ої групи безстроково, зазнавши параліч обох ніг та втрату контролю над функціями тазових органів.

Відповідно до довідок МСЕК від 28.07.1988 року та 31.07.2011 року ОСОБА_4 потребує додаткових послуг зокрема і, постільної та натільної білизни, а також додаткового харчування ( а.с.4).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року задоволено частково позовну заяву ОСОБА_4 та стягнуто з Тресту «Київміськбуд» вартість кімнатної крісло-коляски мод. М-201 - 1200 грн.; вартість дорожньої крісло-коляски мод. 215 - 7200 грн. компенсацію вартості санаторно-курортних путівок за 1999-2000 роки - 4260 грн.; 14 990,00 грн. на придбання транспортного засобу автомобіля «Таврія» з ручним керуванням; щомісячні виплати по компенсації за постільну білизну в сумі 42,31 грн.; 26,60 грн. на звичайний догляд, 118,00 грн. на сторонній догляд; 8,90 грн. на побутову допомогу; 22,80 грн. доповнення на додаткове харчування 89,29 грн. витрати на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля (а.с.2).

Тобто, факт наявності у ОСОБА_4 права на щомісячні виплати на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування є преюдиційним при вирішенні даної справи, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у Постанові № 6-801 цс 15, оскільки право ОСОБА_4 на вказані виплати встановлено у судовому порядку.

Згідно з Актом № 10/148 від 09.06.2004 року, СУ-54 ВАТ Трест «Київміськбуд» передало, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві отримало особову справу потерпілого на виробництві - ОСОБА_4 №10/184-476 (т. 1a.c. 47).

17 червня 2003 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 2-113/2003 (а.с.3).

Відповідно дo заяв, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_4 неодноразово звертався до начальника відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення щомісячних виплат на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року по справі № 2-113/2003 (а.с.95-99).

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.07.2015 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а 30.05.2016 року закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Страхові виплати в повному обсязі на виконання рішення суду виплачувались позивачу з моменту призначення по листопад 2004 року включно. Дана обставина визнається сторонами.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_4 надав список Поліклініки № 1 Московського району м. Києва від 31 липня 2001 року про встановлення кількісних показників забезпечення натільної та постільної білизни на 1 рік (а.с.4,5); довідку Головного управління охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації про встановлення норми забезпечення білизни натільної та постільної для хворих наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21 грудня 1992 року за № 187 «Про затвердження табелів оснащення м'яким інвентарем лікарень» (а.с.6); довідку Департаменту промисловості та розвитку підприємництва щодо цін на настільну та постільну білизну згідно переліку Поліклініки № 1 Московського району м. Києва від 31 липня 2001 року (а.с. 7); медичний висновок № 1878/23 Поліклініки № 2 Голосіївського району м. Києва, що ОСОБА_4 потребує щоденно додаткового харчування згідно і представленої калькуляції, яка додається (а.с.8).

Відмовляючи у перерахунку та виплаті компенсації щомісячних виплат на постільну білизну та на доповнення на додаткове харчування Управління виконавчої дирекції Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, (надалі Управління виконавчої дирекції Фонду) виходило з того, що оскільки ОСОБА_4 відмовився від отримання страхових виплат від Управління виконавчої дирекції Фонду, то підстав для проведення їх виплати і перерахунку немає.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2011 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії ДВС у Печерському районі м. Києва щодо неналежного виконання виконавчого листа, виданого 17.06.2003 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі №2-113/2003 за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «Трест Київміськбуд-6» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - в частині стягнення з боржника щомісячних виплат та зобов'язано відповідача здійснити дії щодо виконання зазначеного виконавчого листа у спосіб та в межах строку, визначеного законом.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.11.2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії ДВС у Печерському районі м. Києва щодо неналежного надіслання стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2012 року по примусовому виконанню виконавчого листа №2-113 від 12.12.2011 року та неналежного проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа №2-113 від 12.12.2011 року по виконавчому провадженню ВП №31130100. Стягнуто з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_4 суму завданої моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2013 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.11.2012 року змінено, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_4 суму завданої моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

Отже, все вищевикладене у сукупності свідчить про те, що, отримавши 09.06.2004 року особову справу позивача, Фонд страхування соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України повинен був проводити перерахування призначених ОСОБА_4 на підставі судового рішення щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування.

Відповідно дo Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у вигляді страхових виплат відшкодовується шкода особам, які застраховані від нещасного випадку відповідно до цього Закону, та особам, право яких на отримання відшкодування шкоди, заподіяної їм унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних із виконанням ними трудових обов'язків, було встановлено раніше згідно з відповідним законодавством СРСР, Української РСР або України. У разі смерті зазначених потерпілих право на страхові виплати належить членам їхніх сімей та утриманцям.

Особам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їхніх сімей) на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку (пункт 2 статті 7 Прикінцевих положень Закону України «Про страхові виплати на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

09.06.2004 року Будівельне управління №54 ВАТ Трест «Київміськбуд» передало, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві отримало особову справу потерпілого на виробництві ОСОБА_4 №10/184-476, що підтверджується відповідним актом (а.с. 47).

Отже, саме з вказаної дати в Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві виник обов'язок по сплаті позивачу страхових виплат та наданню соціальних послуг.

Постановою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві № 10/476 10.06.2004 потерпілому продовжено виплату щомісячних страхових виплат із надання медично-соціальної допомоги.

Особова справа ОСОБА_4 станом на день її передачі до управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві відповідала вимогам інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року № 10.

Страхові виплати ОСОБА_4 проводилися управлінням виконавчої дирекції Фонду у м. Києві в повному обсязі з червня по листопад 2004 року включно, проте 30.11.2004 Московським відділенням Ощадбанку № 5398/442 повернуті нараховані за жовтень місяць та листопад кошти з припискою «повернуто в зв'язку з закриттям особового рахунку».

Починаючи з 01.12.2004 страхові виплати припинено за відмовою потерпілого ОСОБА_4 отримувати страхові виплати від Фонду.

Потерпілий закрив особові рахунки та відмовився отримувати кошти, попередивши управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві про це листом від 13.12.2004. (т. 1 а.с.194)

Постановою управління виконавчої дирекції Фонду м. Києві № 09/592-Зм від 10 грудня 2004 року ОСОБА_4 припинено виплату медичної та соціальної допомоги з 01 грудня 2004 року у зв'язку з відмовою отримувати кошти від Фонду та закриття особового рахунку в банку.

Постановою управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві від 10.12.2004 № 09/592-Зм Позивачу припинено виплату щомісячної страхової грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності на підставі його заяви від 13.12.2004.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві неодноразово листами зверталось до ОСОБА_4 з пропозицією написати заяву про бажання отримувати страхові виплати, на що отримувало категоричну відмову від останнього.

Разом з тим, позивач вже подавав позови до відповідача про скасування постанови Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві про продовження виплат, Постанови №7 та №10 Про порядок передачі справ від підприємства, про визнання дій Управління неправомірними, в тому числі про зміну цін, в задоволенні яких судами відмовлялося.

Правова основа, економічні механізми та організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованої особи на виробництві, визначена Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «Про охорону праці».

Згідно зі статтю 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про охорону праці» в редакції від 21 листопада 2002 року відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Особам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їхніх сімей) на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку (пункт 2 статті 7 «Прикінцеві положення» Закону України «Про страхові виплати на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Уся заборгованість із відшкодування зазначеної матеріальної та моральної шкоди виплачується потерпілим на виробництві та членам їхніх сімей (утриманцям) роботодавцями, а в разі їх ліквідації без створення правонаступника - Фондом. Спори, що виникають із приводу заборгованості, повинні вирішуватись на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 10 цього Закону Фонд соціального страхування зобов'язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

За положеннями ч. 1 ст. 19 Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 7 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», до переліку страхових виплат визначено зокрема і страхові витрати на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 37 вказаного Закону передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат провадиться в разі: 1)зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім'ї померлого. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

У ч. 8 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» закріплено, що страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

За змістом статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім'ї померлого; 3) підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

За статтею 34 вказаного Закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Визначені раніше сума щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають. Індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства.

Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням (стаття 40 зазначеного Закону).

Згідно із частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд несе відповідальність згідно із законодавством за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок невиконання, несвоєчасного або неналежного виконання умов страхування, встановлених законодавством.

За статтею 55 цього Закону спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 42 Закону фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого.

Отже, у справі, яка переглядається, суд, установивши, що позивач у відповідності до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» має право на перерахунок і виплату щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування, неправильно вирішив спір по суті, оскільки позивач відмовився від виплати йому страхових сум.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві виплачує страхове відшкодування лише за заявою потерпілого.

В даному випадку ОСОБА_4 відмовився від таких виплат не лише закриттям особового рахунку, а й вказавши це у заяві, в якій висловив своє небажання мати будь-які відносини з Фондом.

Фонд у відповідності до вимог Закону здійснює самостійно перерахунок щомісячних виплат, але у тому випадку, якщо особа бажає отримувати такі кошти.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 відповідно до ст. 304 ЦПК України суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими гл. І «Апеляційне провадження» розд. V ЦПК України.

Отже, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Голови комісії з припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві - Добровольської Тетяни Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, третя особа: Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про перерахунок стягнутих щомісячних виплат - відмовити.

Судові витрати у розмірі 267 грн. 96 коп. за подання апеляційної скарги Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді