Справа № 356/725/17 Головуючий у І інстанції Лялик Р. М.
Провадження № 22-ц/780/4269/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 05.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Журби С.О., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 10 липня 2017 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання протиправними дій, скасування рішення та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив визнати протиправною дію, а саме рішення приватного нотаріуса ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на користь ТОВ «Кей-Колект», індексний номер 29164047 від 08 квітня 2016 року; скасувати в Державному реєстрі номер запису про право власності 14079158 та номер запису 14078878 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на земельну ділянку 0,10 га та житловий будинок, які розташовані по вул. Будівельників, 30 у м. Березань Київської області; визнати за позивачем та ОСОБА_4 право власності на вказане нерухоме майно.

Крім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок, які розташовані по вул. Будівельників, 30 у м. Березань Київської області. Заява обґрунтована тим, що у ТОВ «Кей-Колект» виникло незаконне право власності на вказане нерухоме майно. У звязку з цим існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам позивача та членам його родини, так як відповідач може вчиняти дії, в тому числі, щодо розпорядження вказаним нерухомим майном.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10 липня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що не накладення арешту на спірне нерухоме майно може привести до незаконного його відчуження на користь третіх осіб під час розгляду справи, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову не містить обставин, які б вказували на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Позивач не обґрунтував необхідність забезпечення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розяснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є, зокрема, житловий будинок та земельна ділянка, на які позивач просить визнати право власності. ТОВ «Кей-Колект» є власником вказаного нерухомого майна, а тому в будь-який момент може розпорядитися ним на власний розсуд, в тому числі відчужити його на користь інших осіб. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначені обставини та прийшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту, не обґрунтувавши належним чином таку відмову.

Враховуючи вищевказане, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 10 липня 2017 року скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Журба С.О.

ОСОБА_5