Справа № 645/2067/17
Провадження № 2/645/1499/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 серпня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ульяніч І.В.

при секретарі - Чигринової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що є співвласницею квартири АДРЕСА_1. З 2003 року у квартирі зареєстрований її племінник - ОСОБА_2, який за вказаною адресою проживав кілька тижнів, а потом виїхав до своєї матері у м. Москва. Через деякий час їй стало відомо, що ОСОБА_2 було засуджено до позбавлення волі. З місць позбалення волі він звільнився 12.05.2011 року, а 21.06.2011 року вилетів на постійне місця проживання до Ізраїлю. Отже, майже чотирнадцять років відповідач у квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач по справі є племінником її чоловіка, який з 2003 року у спірній кватирі не мешкає. Спірна квартира належить на праві приватної власності їй та її донці ОСОБА_3. Позивач зазначала, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, мешкав декілька тижнів, ключів від квартири не мав, за комунальні послуги не сплачував, спірне житло залишив добровільно. У 2011 році відповідач звільнився з місць позбавлення волі, приїхав, оформив документи та виїхав до Ізраїлю на постійне місце мешкання, та мешкає там разом з родиною. Позивач не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення по справі.

В судове засідання ОСОБА_2, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_2 від 05 жовтня 2016 року, якою він просить зняти його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з посиланням на те, що понад п'яти років мешкає в Ізраїлі. Однак, вказана заява не приймається судом до уваги, оскільки підпис відповідача не завірений у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні третя особа: ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що за адресою: АДРЕСА_2, вона мешкає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1 - позивачем у справі, вона є співвласником спірної квартири. ОСОБА_2 чотирнадцять років за вказаною адресою не мешкає, оскільки є громадянином іншої держави, віїхав на постійне місце мешкання до Ізраїлю.

Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, судом за згодою позивача проведено заочний розгляд справи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, відповідача не бачив приблизно 10 років, де він знаходиться йому не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснив, що із відповідачем він товаришував у дитинстві, навчались в одній школі. Він часто буває в квартирі позивача та третьої особи, відповідача в квартирі не бачить приблизно 10 років, йому відомо, що відповідач десь поїхав, але де саме він перебуває невідомо. В останнє він бачив відповідача приблизно 2007-2008 роках, коли він приїздив із матір"ю оформлювати документи.

Суд, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13 березня 1996 року Реєстраційний номер НОМЕР_1 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.11)

Встановлено, що з 22 травня 2003 року місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 2287, наданою 01 серпня 2017 року дільницею № 53 Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області від 31 травня 2017 року.

Згідно копії довідки серія ЖН № 035034 від 12.05.2011 року, виданої РФ ГУФСИН Росії по Саратовській області, вбачається, що ОСОБА_2 перебував в місцях позбавлення волі із 14.04.2005 року по 12.05.2011 року, згідно вироку Гагарінського райсуду м. Москви від 21.06.2005 року. (а.с.24)

Встановлено, що 22 червня 2011 року на ім'я ОСОБА_2 ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова видано довідку про сплату податку з доходів фізичних осіб платником податку-резидентом, який виїжджає за кордон на постійне місце проживання, або про відсутність податкових зобов'язань з цього податку.

Згідно нотаріально посвідченого перекладу посвідчення репатріанта НОМЕР_2, вбачається, що державою Ізраїль було видано на ім"я ОСОБА_2 22.12.2011 року посвідчення репатріанта за законом про повернення.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно статей 64, 156 ЖК України, відповідач є членом сім'ї позивача.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 понад один рік відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Докази на підтвердження перешкоджання відповідачу у користуванні спірною квартирою матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_5

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ -