АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6541/17 Справа № 2-911/10 Головуючий у 1 й інстанції - Бойко О.М. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

29 серпня 2017 року м.Дніпро

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Максюта Ж.І., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму основного боргу за договором позики у розмірі 251717,24 грн., а також відсотки - 384477,72 грн., штраф - 25171,72 грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2011 року вищевказане рішення суду було залишено без змін.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч.1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції не вирішував, то суддя-доповідач відповідно до цієї норми та ч.3 ст. 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову у прийнятті апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник апеляційної скарги - ОСОБА_2 не був стороною у справі. В обґрунтуванні скарги вказував, що він є чоловіком відповідача, оскаржуване рішення порушує його права, оскільки під час його примусового виконання накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_4, але ? частина цього майна, в силу норм СК України, належить йому.

З відповідним позовом про виділ своєї частки у спільному майні заявник до суду не звертався.

Фактично з апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує сам договір позики, виходячи із норм ч.2 ст.65 СК України, оскільки він укладений його дружиною без його згоди. Вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту передачі позивачем відповідачу грошових коштів, а отже цей договір є неукладеним.

Однак, предметом спору у даній цивільній справі не є визнання договору позики недійсним. Отже, заявником апеляційної скарги неправильно обраний спосіб захисту своїх цивільних прав та він не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що правові підстави для відкриття апеляційного провадження, в розумінні ч.1 ст. 292 ЦПК України, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 292, 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Суддя Ж.І.Максюта