Справа № 308/2831/17
21 серпня 2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ЗОКС «Бескид» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В судове засідання представник позивача ЗОКС «Бескид» не з'явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд керуючись ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, засада змагальності у цивільному процесі є засадою особистої автономії сторін у цивільному процесі. Від волевиявлення сторін повинні залежати дії суду в доказовій діяльності. Активне втручання суду в доказову діяльність сторін без волі на те суперечить суті і природі цивільних прав, які особа здійснює вільно, на власний розсуд.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах.
За правилами ст.5 Закону України «Про кредитні спілки» кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів..
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 цього Закону фінансовий кредит - це кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.
Як визначено в ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 3 ч.1 ст.21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.
Частиною 4 статті 8 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що ліцензуванню підлягає діяльність кредитної спілки із залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч.4 ст.8 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов'язковому ліцензуванню.
На підставі ч.2 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.
Відповідно до норм матеріального права, що діяло під час укладення договору кредиту, ЗОКС «Бескид» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах.
Судом з'ясовано, що ЗОКС «Бескид» на момент видачі кредиту мала ліцензію необхідну для діяльності кредитної спілки по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Видача кредитів членам Спілки за рахунок членських внесків та внесків (вкладів) членів на депозитні рахунки додаткового ліцензування не потребує.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
ЗОКС «Бескид» свої зобов'язання за Договором виконала в повному обсязі, а саме надала Відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому Договором. Про отримання Позичальником кредиту свідчить наявний у матеріалах справи видатковий ордер №2978 підписаний останнім 30.11.2010 року.
За умовами Договору Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному розділом 4 цього Договору. Плата за користування кредитом (проценти) згідно п.1.1 Договору становить 31,0% річних. Відповідно до Графіку розрахунків визначеного в п.4.2 Договору, погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, здійснюється щомісячно до 30 числа кожного місяця рівними частинами. Сума щомісячного платежу протягом 47 місяців становить 914,57 грн., сума останнього щомісячного платежу (48 місяць) становить 914,99 грн. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно пункту 4.2 не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем (п.4.3 Договору).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
З наданих до позовної заяви матеріалів справи встановлено, що Позичальник взяті на себе зобов'язання щодо поверненню кредиту та сплати процентів за його користування належним чином не виконує, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.
22 травня 2015 року ЗОКС «Бескид» Позичальнику ОСОБА_1 було надіслано досудову вимогу №34 від 21.05.2015 року, яку він отримав 25.05.2015 року, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Проте, вказана вимога відповідачем залишена без задоволення.
В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош