АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія судді в судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Л.І.,

суддів:Дряниці Ю.В., Чумак О.В.,

при секретарі -Філоненко О.В.,

за участі представника позивача адвоката Остахова В.П.,

представника відповідача Осадчого А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Кременчуцький колісний завод" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ПАТ "Кременчуцький колісний завод" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в якому зазначала, що з 06.02.2013 року працювала на посаді комірника у виробництві коліс, причепів та іншої продукції - цех фарбування. 08.12.2016 року її звільнено на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри. Вважає звільнення незаконним та безпідставним, оскільки вона не вчиняла жодних винних чи необережних дій, які б давали підстави відповідачу зробити висновок про втрату довір'я. За 3 роки роботи на ПАТ "Кременчуцький колісний завод" на посаді комірника вона сумлінно та професійно виконувала покладені на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язки. Внаслідок незаконного звільнення їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у безпідставному позбавленні її права на працю, права на отримання заробітку, внаслідок чого вона була вимушена прикласти додаткові зусилля для організації свого життя та сім'ї.Тому вважає, що підстави для звільнення відсутні, а отже просила суд визнати незаконним звільнення та поновити її на роботі в ПАТ "Кременчуцький колісний завод" на посаді комірника у виробництві коліс, причепів та іншої продукції - цех фарбування; стягнути з ПАТ "Кременчуцький колісний завод" на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 липня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не з'ясував всі обставини справи перед винесенням рішення суду та

не дав належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду, якщо визнає, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу № 61 від 06.02.2013 рокуОСОБА_6 було прийнято комірником у виробництво коліс, причепів та іншої продукції - цех фарбування до ПАТ "Кременчуцький колісний завод"(а.с.9).

Так, наказом № 195 від 13.12.2016 року ОСОБА_6 звільнено з займаної посади за п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри(а.с.66).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з наявності сукупних підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, для звільнення працівника у зв'язку з втратою довір'я, а також встановлено, що звільнення ОСОБА_6 відбулось з дотриманням вимог законодавства, зокрема з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Для розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КзпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і т.ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

При розгляді справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України, суду, крім іншого, необхідно з'ясувати: чи становить виконання операцій, що пов'язані з безпосереднім обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року № 6-104цс14, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З посадової інструкції комірник центрального складу готової продукції(ЦСГП) дільниці фарбування, виробництва коліс, причепів та іншої продукції повинен вести приймання, видачу, відвантаження та облік продукції на складі у відведеному для цієї мети місці та у встановлений час, своєчасно та обережно оформлювати завдання на завантаження з одночасним внесенням даних в оперативний журнал(п.13.2), своєчасно приймати на зберігання якісну продукцію з оформленням прибуткових документів з підписом представника ОТК(п.13.7).

Так, 04.05.2016 року між ПАТ "Кременчуцький колісний завод" та членами колективу(бригади) ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 укладено договір про колективну(бригадну) матеріальну відповідальність.

Положення посадової інструкції комірника та договору про колективну(бригадну) матеріальну відповідальність у їх системному зв'язку, дають підстави вважати, що комірник центрального складу готової продукції(ЦСГП) дільниці фарбування, виробництва коліс, причепів та іншої продукції є особою, яка безпосередньо обслуговує товарні цінності.

25.11.2016 року на ПАТ "Кременчуцький колісний завод" було виявлено спробу викрадення продукції на загальну суму 90154,81 грн.. По даному факту була проведена перевірка.

Актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ЦСГП №1 було зафіксовано відсутність продукції - код 887А-3101012 в кількості 120 шт. на загальну суму 67782 грн.(а.с.25). За результатами проведеної перевірки, комісія дійшла до висновку, що однією з причин спроби розкрадання слугувало невиконання комірником ОСОБА_6 посадової інструкції в частині не забезпечення схоронності на складі і допуску сторонніх осіб на склад без своєї присутності.

Наказом Голови правління генерального директора ПАТ "Кременчуцький колісний завод" Бузини С.В. №399 від 08.12.2016 року було прийнято рішення про звільнення старшого комірника ЦСГП ОСОБА_14 та комірника ЦСГП ОСОБА_6 з роботи у зв'язку з втратою довіри згідно п.2 ст.41 КЗпП України(а.с.10-13).

На виконання вимог ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17.05.2017 року, первинна профспілкова організація ПАТ «Кременчуцький колісний завод» 31 травня 2017 року на своєму засіданні надано згоду на звільнення ОСОБА_6 згідно п.2 ст.41 КЗпП України.( а.с.78)

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, які сторони подали в обґрунтування своїх вимог та заперечень, застосував норми матеріального закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий-суддя: /підпис/ Л.І.Пилипчук

Судді: /підписи/ Ю.В.Дряниця

О.В. Чумак

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І.Пилипчук