УХВАЛА

про повернення заяви

31 серпня 2017 р.

Справа № 414/1683/17

Провадження № 2-о/414/208/2017

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті матері останнього ОСОБА_3 27 липня 2017 року у м. Голубівка (минула назва Кіровськ), що розташоване на тимчасово окупованій території України, вказавши заінтересованою особою Сєвєродонецький МВ ДРАЦС ГТУЮ Луганської області.

Із заяви та доданих до неї документів, зокрема довіреності від 10 липня 2017 року (якою ОСОБА_1 надано право представляти інтереси ОСОБА_2, громадянина ОСОБА_4 Федерації, паспорт серії НОМЕР_1) та відповідного паспорта громадянина ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_4 Федерації, а тому в силу положень п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» за своїм правовим статусом ОСОБА_2, який має право на подання відповідної заяви про встановлення факту смерті матері, є іноземцем.

В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначається статус іноземців.

Так, у ч. 2 ст. 410 ЦПК України вказано, що іноземці мають процесуальні права та обовязки на рівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надані Верховною Радою України.

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК України, законом або міжнародним договором (стаття 414 ЦПК України).

Таким чином, ЦПК України не містить норми права, яка прямо передбачає підсудність судам України справ за заявою іноземця або громадянина ОСОБА_4 Федерації, який проживає на території іноземної держави щодо встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Натомість п. 12 ч. 1 ст. 76 Закону України „Про міжнародне приватне право встановлює, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Тому суд застосовує положення частини 1 та 2 статті 1 Частини І Розділу І Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, яка набула чинності 10 грудня 1994 року для ОСОБА_4 Федерації та 14 квітня 1995 року для України. Цими положеннями передбачено, що громадяни кожної з Договірних Сторін користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих та майнових прав тим же правовим захистом, що і власні громадяни цієї Договірної Сторони; громадяни кожної з Договірних Сторін мають право вільно та безперешкодно звертатись у суди інших Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи, можуть виступати в них, подавати клопотання, предявляти позови та здійснювати інші дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Отже, виходячи із вказаних нормативно-правових положень та оскільки заявником про встановлення факту смерті є саме ОСОБА_2, який є громадянином ОСОБА_4 Федерації і проживає за межами території України, а не ОСОБА_1, яка є його представником, тобто особою, яка користується правами та обовязками особи, яку вона представляє, ОСОБА_2 має право на звернення до суду України із заявою про встановлення факту смерті на тих самих умовах, що передбачені для громадян України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Проте, якщо громадянин України проживає за межами України, в силу положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України, підсудність справ за заявою такого громадянина про встановлення факту смерті визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду України.

Як вже було вказано вище, ОСОБА_2 користується правом звернення до суду на тих самих умовах, що і громадяни України, і тому, оскільки він проживає за межами України, до нього застосовується норма щодо визначення підсудності розгляду його заяви ухвалою судді Верховного Суду України, до якого він повинен звернутись із клопотанням.

Без відповідної ухвали судді Верховного Суду України про визначення підсудності заяви ОСОБА_2 саме Кремінському районному суду Луганської області останній не має компетенції на її розгляд. Також суд зазначає, що відповідної ухвали судді Верховного Суду України суду надано не було.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається заявнику для подання до належного суду, про що постановляється ухвала, яка разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається заявникові.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути зазначену заяву, розяснивши право на повторне звернення з цією заявою до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 121, 257, 2571, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2, заінтересована особа Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області, про встановлення факту смерті, повернути.

Розяснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Г. Безкровний