печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Ольховській М.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

01.06.2016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 43 817 грн. 25 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.06.2015 о 12.00 год. на перехресті вул. Здолбунівська-пр-ті Григоренка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2, власником якого є позивач. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, належний позивачу. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2015 винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 Вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу згідно Звіту №876 від 17.07.2015 про оцінку автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2 складає 43 817 грн. 00 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 частково застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», позивач 05.08.2015 звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Разом з тим, відповідач не виконав свої зобов'язання за договором страхування, зокрема, не виплатив позивачу суму страхового відшкодування. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що позивач в порушення п.33.3 ст.33, п.33-1.1 ст.33-1, п.35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав всіх необхідних документів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та пошкоджений автомобіль для проведення огляду, у зв'язку з чим ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Крім того, зазначив, що наданий позивачем Звіт №876, складений ФОП ОСОБА_4 виконаний з грубим порушенням Методики товарознавчої ексертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд, на підставі ч.2 ст.169 ЦПК України визнав можливим розгляд справи за відсутності третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

19.06.2015 о 12.00год. на перехресті вул. Здолбунівська-пр-ті Григоренка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2, власником якого є позивач. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, належний позивачу. (а.с.9,42)

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2015 винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2.(а.с.7-8)

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/ 4497928 цивільно - правова відповідальність власника автомобіля марки «Hyundai», д.н.зНОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди 19.06.2015 застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності на одного потерпілого становить 100 000 грн. 00 коп., франшиза - 1 000 грн. 00 коп.(а.с.141)

Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно наданого позивачем Звіту №876 від 17.07.2015 про оцінку автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2, в результаті пошкодження при ДТП, станом на 17.07.2015 складає 43 817 грн. 25 коп. без ПДВ. (а.с.113-132)

05.08.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, яка отримана останнім 10.08.2015 (а.с.15,16,17) Разом з тим, сума страхового відшкодування на час розгляду справи позивачу не виплачена і такі дані матеріали справи не містять.

Доводи представника відповідача про відсутність підстав відповідно до п.п.37.1.3 ст.37 Закону для прийняття рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у зв'язку з невиконанням позивачем своїх обов'язків, визначених п.33.3 ст.33, п.33-1.1 ст.33-1, п.35.2 ст. 35 Закону, що полягають у ненаданні позивачем всіх необхідних документів для прийняття рішення про виплату позивачу страхового відшкодування та ненаданні відповідачу пошкодженого транспортного засобу для огляду є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 37.1.3 ст.37 Закону невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до п.33.3 ст.33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п.33-1.1 ст.33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

У відповідності з п. 34.1 ст. 34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. (п.34.2 Закону)

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2015 відповідач отримав від позивача повідомлення про вказану дорожньо-транспортну пригоду, копію довідки ДАІ, заяву про страхове відшкодування, звіт №876 від 17.07.2015, що не заперечувалось відповідачем. (а.с.15-18)

Разом із тим, будь-яких даних та доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем, протягом 10 робочих днів з дня отримання вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заходів забезпечення представника страховика на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків суду не надано.

Посилання представника відповідача на відсутність можливості представника страховика провести у призначений позивачем час огляд пошкодженого автомобіля у зв'язку з отриманням повідомлення про огляд автомобіля із запізненням, а також на відсутність необхідних документів для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування суд вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що базуються на власний розсуд, оскільки по суті ці посилання не можуть призвести до неможливості встановити страховику факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, а тому відсутні підстави стверджувати про наявність підстав відповідно до положень п. 37.1.3 ст.37 Закону для відмови позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування у відповідача немає. Інших даних та доказів, які б підтверджували ненадання позивачем на вимогу відповідача пошкодженого автомобіля на огляд суду не надано.

Відповідно до п.34.3 ст. 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження)

Пунктом 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим, рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачу відповідачем не прийнято. Даних та належних доказів, які б свідчили про неможливість прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні позивачу страхового відшкодування суду не надано.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Отже та обставина, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, зокрема, не виплатив позивачу суму страхового відшкодування знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При цьому, визначаючи розмір страхового відшкодування, суд виходить з наданого позивачем Звіту №876 від 17.07.2015 про оцінку автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з НОМЕР_2, в результаті пошкодження при ДТП, станом на 17.07.2015 складає 43 817 грн. 25 коп., який приймається судом до уваги як належний та допустимий доказ та положень п.36.6 ст.36 Закону, відповідно до яких обов'язок по відшкодуванню франшизи покладено на страхувальника або особи, відповідальною за завдані збитки, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи в розмірі 1 000 грн. 00 коп., що відповідно становить: 43 817 грн. 25 коп. - 1 000 грн. 00 коп. = 42 817 грн. 25 коп. Даних та доказів, які спростовували вказаний розмір матеріальної шкоди суду не надано.

Інші доводи представника відповідача щодо порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, виходячи з вимог чинного законодавства, якими регламентовані спірні правовідносини сторін та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню частково.

У зв'язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.20, 22, 34, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про страхування», ст.ст. 988, 990 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215, ст.223, ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 42 817 (сорок дві тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 25 коп., а також судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко