Справа №751/4784/17
Провадження №2/751/1284/17
Рішення

Іменем України

30 серпня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів за минулий час,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 (половини) всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти за минулий період з 23.01.2015 року - 31.07.2017 року включно на утримання дочки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 44175,00 грн., але не менше, ніж в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття за вказаний період, що становить 29139,20 грн. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Вимоги обґрунтовує тим, що з 17.11.2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилися діти: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Після припинення сімейних стосунків діти проживають з позивачем за адресою АДРЕСА_1 та перебувають на утриманні позивача.

Відповідач самоусунувся від участі у вихованні та утриманні спільних дітей, матеріальної допомоги з часу переїзду до своїх батьків в смт. Березне, Менського району, Чернігівської області не надає, переклавши всі обов'язки по утриманню спільних дітей на позивача.

Позивач забезпечує сина та доньку на належному рівні харчування, одягом, предметами гігієни, іграшками, навчальним приладдям, лікуванням та всім іншим для повноцінного росту, розвитку та виховання дитини в їх віці.

На момент звернення до суду з даним позовом, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо виконання відповідачем свого обов'язку утримувати спільних дітей.

Стан здоров»я відповідача є задовільним, він працездатного віку, за станом здоров»я може працювати, має вищу освіту за спеціальністю «Технічне обслуговування, ремонт та реконструкція будівель» та здобув кваліфікацію інженера будівельника. Крім того, відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1, що була придбана у шлюбі.

Відповідач з метою ухилення від сплати аліментів жодних відомостей про свої доходи не надає на вимоги позивача щодо сплати аліментів не реагує.

Згідно даних Головного управління статистики в Чернігівській області станом на травень 2017 року середня заробітна плата за видом діяльності «Будівництво» становить 4991,00 грн.

Згідно рішення Новозаводської районної у м. Чернігові ради позивач та відповідач отримали дозвіл на укладення договору про припинення права на аліменти для дітей: ОСОБА_4, 2002 року народження і ОСОБА_5, 2009 року народження у зв'язку з передачею відповідачем права власності на нерухоме майно (1/2 частину квартири АДРЕСА_1) вказаним дітям у рівних частинах кожному.

На момент подання позову вказана домовленість між сторонами з вини відповідача не реалізована, останній відмовляється передавати у власність спільних дітей вказане майно та також надавати матеріальну допомогу на їх утримання, що в тому числі підтверджується зверненням відповідача на адресу позивача від 16.01.2015 року.

Зі звернення позивача від 23.01.2015 року до відповідача вбачається, що серед іншого позивач звертається до останнього щодо одержання аліментів на спільних дітей. Проте відповідач жодної фінансової допомоги на утримання на спільних дітей не надає, що вказує на ухилення відповідачем від сплати аліментів і у відповідності до положень ч.2 ст. 119 СК України дає підстави вимагати стягнення аліментів на двох дітей за минулий період, що становить тридцять місяців (з 01.02.2015 року по 31.07.2017 року включно) і складає 44175,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що до і після розлучення відповідач не виконував своїх батьківських обов»язків. Позивач була у відпустці по догляду за дитиною, не могла вийти на роботу, були борги за комунальні послуги, чоловік покинув позивача з дітьми та боргами. Додала, що між нею та відповідачем була домовленість укладення договору про припинення права на аліменти для дітей, в зв»язку з передачею нерухомості дітям, але відповідач не виконав умов угоди. Позивач намагалася мирно вирішити питання по аліментам, але нічного не вдалося.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав, що аліменти не платив, так як позивач не подавала. Додав що важко з працевлаштуванням, їздить по заробіткам. Згоден виплачувати 1/2 частину з 01.08.2017 року на двох дітей, стабільної заробітної плати немає, посезонна робота. Щодо договору, то була усна домовленість, але відповідач рішення не отримував. На припинення права власності в нерухомості не погоджувався з самого початку.

Вислухавши осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 жовтня 2014 року, що підтверджується копією рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова (а.с.6).

Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7, 8).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і відповідач, як батько повинен утримувати неповнолітню дитину, але добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань, а також визнання позову в частині стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), починаючи з 01.08.2017 року і приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на одну дитину, починаючи з 01 серпня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і негайно виконати рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час за період з 23.01.2015 року по 31.07.2017 року включно в розмірі 44175,00 грн. Суд, керуючись положеннями ч.2 ст.191 СК України, вважає необхідним відмовити в цій частині позову, оскільки ні позивач, ні представник позивача у судовому засіданні не надали належні та допустимі докази, що за вказаний період позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Наявність у 2015 році усної домовленості про можливість застосування положень ст. 190 СК України і припущення позивача про можливе примирення сторін, не свідчить про вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів і неможливості їх одержання у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Згідно ст. 88 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів за минулий час - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця смт. Березне, Менського району, Чернігівської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на одну дитину, починаючи з 01 серпня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на користь отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз