АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4888/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 639/5844/16-ц Іванова І.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді - Хорошевського О.М.,

суддів - Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дергачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, Прокуратури Харківської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про відшкодування шкоди завданої незаконним діями органів досудового слідства, прокуратури та суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Дергачівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, Прокуратури Харківської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду у розмірі 3000000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що починаючи з грудня 2008 року по грудень 2014 року незаконно переслідувався органами прокуратури та досудового слідства, а це в загалом становить 72 місяці (6 років). В результаті незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури та суду, він зазнав шкоди як громадянин, батько, чоловік та син. Так, в грудні 2008 року СУ ГУМВС України в Харківській області порушено кримінальну справу відносно нього за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України. 12 січня 2009 року йому було пред'явлено обвинувачення за статтею 115 частиною 1КК України. В березні 2009 року СУ ГУМВС України в Харківській області були змінені підстави порушення кримінальної справи відносно нього з ч. 1 ст. 115 КК України за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. 24 березня 2009 року СУ ГУМВС України в Харківській області відносно нього порушено кримінальну справу за ст. 187 ч. 4 КК України за фактом розбійного нападу відносно ОСОБА_4 Явка з повинною була написана ним внаслідок застосування знущань, тортур, погроз, застосування фізичного спливу, застосуванням заходів психологічного тиску. Він вимушений був визнати свою винність у скоєнні розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_4 нібито за попередньою змовою з ОСОБА_5 Під час розслідування СУ ГУМВС Украйни в Харківській області було допущено цілу низку брутальних порушень закону, зокрема, до нього систематично застосовувалися незаконні заходи психологічного впливу, він вимушений був підписувати документи, які складав слідчий. Органом досудового розслідування докази у справі були сфальсифіковані, висунуте обвинувачення було незаконним. Кримінальна справа декілька разів поверталася на додаткове розслідування. 19 грудня 2014 року прокуратурою Харківської області кримінальне провадження стосовно нього та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України та п.п. 6,12 ч. 2 с. 115 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також, зазначає, що незаконні дії зі сторони органів досудового слідства прокуратури та суду полягають в тому, що замість захисту законних права та інтересів громадян України, вони зацікавлені виключно на виконанні якогось віртуального плану. Їхні дії по відношенню до нього не тільки порушують ряд нормативно-правових актів України, але й норми Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Замість того щоб здійснювати законне розслідування та шукати справжнього злочинця співробітники Золочівського РВ ГУ МВС України, а тепер Дергачівський ВП ГУНП в Харківській області . застосовували до нього тортури, знущання та психологічно давили на нього в результаті чого він під страхом за своє життя та життя своїх рідних підписав явку з повинною і в подальшому підписував різноманітні документи, в яких нічого не розумів. Так як не є юристом. Він неодноразово звертався до органів прокуратури з надією про захист свого життя та життя своїх близьких від дій органів досудового слідства, однак натомість отримував відмову та й різноманітні покарання як вплив фізичного насильства так і вплив психологічного тиску. За період проведення формального досудового слідства він знаходився під арештом в слідчому ізоляторі Харківської області, де на нього також здійснювали, на вимогу прокуратури акти психологічного впливу шляхом приниження та різноманітними покараннями: це як догана поміщення його до карцерного приміщення, тощо. За ці 6 років він втратив усі свої соціальні зв'язки, його діти боялися свого батька, дружина перестала спілкуватися з ним, мати відмовилася від нього . Йому взагалі хотілося покінчити життя самогубством, і спроби в нього були. За період незаконного кримінального переслідування , його стан здоров'я погіршився , з'явилися психічні розлади, самотині захворювання. Протягом 6 довгих років , які він пережив під впливом незаконних дій органів досудового слідства та прокуратури, він не мав змоги спостерігати як ростуть його діти, допомагати дружині та матері. На даний момент він знаходиться в ХУВП №27 на підставі вироку Апеляційного суду Харківської області від 30.04.2010 року , який також в більшій мірі сфальсифікований, так як на його думку прийнятий завідомо, оскільки до нього зі сторони суддів та слідчих вже було упереджене відношення. Задоволення його позову, принесе його матері, дружині та дітям офіційне вибачення від Золочівського РВ, оскільки саме вони займалися фальсифікацією справи по відношенню до нього, а також компенсацію його близьким збитків, які він отримав протягом незаконного утримання в СІЗО та допоможе дітям отримати хоч фінансову компенсацію за те, що він був відсутній такий довгий період часу Його мати зможе отримати від нього допомогу, яку так сильно потребує.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає ті ж самі доводи що і в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області є неналежним відповідачем у справі, оскільки воно є окремою юридичною особою, має самостійний кошторис видатків, печатку та несе відповідальність тільки за своїми зобов'язаннями.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди, завданої позивачу незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності за п.п. 6, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Крім того, згідно ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою /Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування/ у порядку, визначеному законом. Відповідно до «Порядку виконання рішень про сягання коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 відшкодування шкоди здійснюється Державною казначейською службою України за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Аналіз наведених норм матеріального права, дає підстави вважати, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду має бути Держава Україна і Державне казначейство України, а органи, діями працівників яких завдало шкоду третіми особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка мала відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач з клопотання про заміну відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області на належного відповідача не звертався..

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову позивачу в задоволенні зазначених позовних вимог.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 308 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхили апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В.Кісь

О.А.Кружиліна