Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/498/17 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 59 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету,

за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23 червня 2017 року,

встановила:

У лютому 2017 року Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (далі Департамент) звернувся з даним позовом, в якому просив вилучити у відповідача транспортний засіб: автомобіль марки «ЗАЗ-110307-42», 2008 року виготовлення, номер двигуна: НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 29871,00 гривень та передати його департаменту.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у відповідності ч. 1 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» згідно акту приймання-передачі транспортного засобу № 414289 від 15 серпня 2008 року інваліду ОСОБА_3 на пільгових умовах був наданий вищевказаний автомобіль, яким вона користувалась та у зв'язку з неспроможністю керування право керування надано її чоловікові - ОСОБА_2.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 року, даним автомобілем тривалий час користувався ОСОБА_2, строк експлуатації, який було надано інваліду безоплатно, становить менше 10-ти років, а тому цей автомобіль незаконно утримується чоловіком померлого інваліда у його володінні.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» відповідач не підпадає під умови безоплатного залишення автомобіля члену сім'ї померлого інваліда, він не повернутий, тому вважає порушеним своє право володіння автомобілем та таким, що підлягає захисту судом.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Департамент подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, і постановити нове - про задоволення позову.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що оскаржуване рішення ухвалене без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів. Зазначає, що відповідачу було надано право на управління автомобілем, а не користування та будь-який запис в реєстраційному документі на право користування не вносився. На підставі пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями та ст. ст. 387, 1212, 1213 ЦК України, вважає, що у відповідача виник обов'язок повернути автомобіль.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК).

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Частина 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частина 1 статті 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мала статус інваліда 2 групи захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с. 42,43).

Відповідно акту приймання-передачі транспортного засобу серії НДЦ № 414289 від 15 серпня 2008 року Головне управління праці та соціального захисту населення в Житомирській області одержало для інваліда ОСОБА_3 транспортний засіб М1 ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 (а.с.49).

Згідно довідки № 4816/02 від 21.08.2008 ОСОБА_3 на пільгових умовах (доплата 7% від вартості транспортного засобу) був наданий вищевказаний автомобіль без права продажу, дарування та передачі іншій особі. Право керування автомобілем надано чоловіку ОСОБА_2, який проживає разом з інвалідом та її обслуговує (а.с. 44, 47, 50).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.52).

Згідно пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про надання дозволу на переоформлення спірного автомобіля на себе (а.с. 55).

Відповідно листа позивача № 228/02 від 16.01.2017 ОСОБА_2 було відмовлено в переоформленні автомобіля із тих підстав, що відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999, оскільки з дня смерті його дружини ОСОБА_3 пройшло більше шести місяців, тому відсутні правові підстави надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення (а.с.56).

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В матеріалах справи міститься постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року по справі № 806/477/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної адміністрації, якою залишено без змін постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року в частині зобов'язання відповідача надати довідку-розрахунок з розрахунковою сумою для викупу спірного автомобіля та дозвіл на перереєстрацію автомобіля зі сплатою його залишкової вартості (а.с. 87-89).

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили позивача зобов'язано надати відповідачу розрахунок з розрахунковою сумою для викупу спірного автомобіля та дозвіл на його перереєстрацію, а тому правових підстав для вилучення та повернення його немає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 ЦПК України колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: