Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/633/17
У Х В А Л А

22.08.2017 м. Долинська

Долинський районний суд в складі:

головуючого судді: Степанова С.В.

при секретарі: Лінська Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. На тій підставі, що належний йому житловий будинок обтяжено забороною відчуження на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Долинського РУЮ Кіровоградської області без номеру та дати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, пояснив, що було накладено кілька арештів на майно позивача, у тому числі арешт на будинок накладено в Інтересах ПАТ «Приват БАНК», а оскільки вимоги банку виконанні, то відповідно слід зняти арешт.

Представник відповідача проти позову не заперечував.

З пояснень представників, досліджених матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копій листів ДВС без номера та дати заявнику надано відповідь, про те, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, тому встановлення на підставі яких документів винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 не є можливим.

Згідно копії витягу з відомості з єдиного реєстру заборон відчуження будинок по вул. Молодіжна 13 с. Маловодне належний ОСОБА_1, обтяжено постановою ВДВС Долинського РУЮ б/н від 26.11.2012

Згідно положень розділів 3 та 7 ЦПК України, п.2 та п.5 Постанови Пленуму ВСС від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимої щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судов рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № боб-ХІУ «Про виконавче провадження» (у редакці Закону України від 04 листопада 2010 року№2б77-УІ) (далі - Закон про виконавче провадження).

У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, яки не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержате/ (іпотекодержатель) або кредитор.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчої провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підляє розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративної судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яі накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею бо Закону про виконавче провадження.

У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства судця має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту і частини другої статті 122 ЦПК, а, прийнявши позов до розгляду під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом і части першої статті 205 ЦПК.

Згідно ст. 18 КАС України адміністративні справи з приводу дій рішень чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання рішень судів у справах , передбачених п 1-4 ст 18 КАС України, підсудні місцевим судам, як адміністративним судам.

З матеріалів позову вбачається, що позов предявлено до органу ДВС, а не до боржника, особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, чи до особа, якій передано майно. Згідно ж положень розділу 7 ЦПК України на дії посадових осіб ДВС, може бути подано скаргу у порядку судового контролю за виконанням судових рішень у порядку визначеному ст.ст. 383, 384. А отже позивачем помилково предявлено позовні вимоги до органу ДВС , оскільки вони не підлягають розгляду у порядку позовного провадження.

За таких обставин провадження по справі порушене у порядку цивільного судочинства підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених підстав, враховуючи відсутність компетенції суду щодо розгляду даної справи в порядку позовного провадження, справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.15, ст.205ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після проголошення до апеляційному суду Кіровоградської області через місцевий суд.

Суддя ОСОБА_2