УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі Скришевської О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - друга державна Житомирська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, -

встановив:

25.07.2017 року до Богунського районного суду міста Житомира, через канцелярію суду, надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про привід в судове засідання представника другої державної Житомирської нотаріальної контори разом із документами суворої звітності для витребування та його ознайомлення з: оригіналом першого примірника заповіту від 25.04.2001 року складеного від імені ОСОБА_4 на спеціальному кольоровому бланку та захисними спеціальними знаками для недопущення підробки документів суворої звітності посвідчений державним нотаріусом другої державної Житомирської нотаріальної контори, оригіналом реєстру реєстрації нотаріальних дій, де зареєстрований вказаний заповіт від 25.04.2001 року.

В судове засідання позивач не зявився, причини неявки суд не повідомив, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та уповноважений представник відповідачів ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання, вказали що воно є необґрунтованим, під час розгляду справи вже заявлялися такі клопотання, відповідно до норм законодавства оригінали такої документація не можуть бути витребуванні, оскільки оригінал заповіту залишається у спадковій справі, і можливе витребування лише його копії, при цьому копія заповіту в матеріалах справи міститься.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Виходячи зі змісту клопотання ОСОБА_1, підставою для вжиття судом заходів про забезпечення доказів шляхом приводу свідка з документами для подальшого витребування у державного нотаріуса та ознайомленні позивача з оригіналом першого примірника заповіту від 25.04.2001 року складеного від імені ОСОБА_4 на спеціальному кольоровому бланку та захисними спеціальними знаками а також оригіналом реєстру реєстрації нотаріальних дій, де зареєстрований вказаний заповіт від 25.04.2001 року, є те, що вказані вище докази мають подаватися до суду в оригіналі, а якщо подані в копії, то за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, суд має право вимагати подання оригіналів.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню, оскільки позивачем неодноразово заявлялися аналогічні клопотання, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.11.2015 року (а.с. 80 т. 1) вже було задоволено клопотання позивача та вирішено питання щодо витребування у державного нотаріуса Другої державної Житомирської нотаріальної контори оригінал заповіту від 25.04.2001 року, вчинений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та належним чином завірену копію витягу із книги реєстрації (реєстр) нотаріальних дій, в якій зареєстровано даний заповіт, за результатами якого, оригінал вказаного заповіту вже надавався для огляду сторонам по справі під час судового розгляду, що не заперечує сам позивач, а вподальшому позивач повторно заявляв аналогічні клопотання, які протокольною ухвалою були відхиленні із-за необґрунтованості задоволення.

Також, враховуючи предмет спірних правовідносин та враховуючи, що наявність саме оригіналів вказаних документів не стосуються предмету судового доказування, при цьому позивачем в клопотанні не зазначено які саме обставини справи можуть бути підтвердженні чи спростовані шляхом приводу в судове засідання представника другої державної Житомирської нотаріальної контори разом із документами суворої звітності, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання позивача.

Крім того, слід звернути увагу позивача на те, що за вимог ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність доказів у справі під час ухвалення рішення у справі, а результат такої оцінки суд відображає в рішенні.

Також, слід звернути увагу позивача на те, що у відповідності до ст.ст. 91, 94 Цивільного процесуального кодексу України привід може бути застосований судом до свідка, а не до сторони у справі.

На підставі викладеного та керуючись статями 133-137, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: