Справа № 522/3301/16-ц
Провадження 4-с/522/141/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання -Бондаренко Т.М.,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, зацікавлена особа Міжнародна організація з міграції в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.04.2017 року звернулася заявник, зазначаючи, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2016 року позов ОСОБА_1 до Міжнародної організації з міграції в Україні про зобовязання працевлаштувати, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу було задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_1 з Міжнародної організації з міграції в Україні 3600 євро. На виконання зазначено рішення Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 3600 євро, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження, однак постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 від 26.12.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачу. Заявник вважає, що зазначені дії державного виконавця є порушенням принципу обовязковості виконання судових рішень та прав та інтересів заявника, у звязку з чим просить визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.12.2016 року неправомірними, скасувати зазначену постанову та зобовязати державного виконавця вчинити дії, направлені на виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2016 року по справі №522/3301/16 про стягнення з Міжнародної організації з міграції в Україні на користь ОСОБА_1 3600 євро.

Заявник та представник заявника в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд скарги за їх відсутності, вимоги підтримали та просили задовольнити.

Державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомила.

Представник Міжнародної організації з міграції в Україні в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Організацією надіслано на адресу суду лист із зазначенням, що МОМ в Україні користується дипломатичними привілеями та імунітетами, які надаються спеціалізованим установам ООН, зокрема імунітетом від будь-якого судового втручання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2016 року позов ОСОБА_1 до Міжнародної організації з міграції в Україні про зобовязання працевлаштувати, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково та стягнуто на користь ОСОБА_1 з Міжнародної організації з міграції в Україні 3600 євро. Рішення набрало законної сили 02.08.2016 року.

На виконання зазначено рішення 28.09.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 3600 євро, на підставі якого державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 31.10.2016 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №52770134), однак постановою від 26.12.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до розділу 4 статті ІІІ Конвенції про привілеї та імунітети спеціалізованих установ ООН від 21.01.1947 року (Конвенція 1947) Міжнародна організація з міграції в Україні користується імунітетом від будь-якого судового втручання, а також від заходів виконання судових рішень.

Так, вирішуючи питання по суті, суд зазначає, що ст. 124 Конституції України закріплено принцип обовязковості судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх без винятку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, установ, посадових осіб, окремих громадян та їх об'єднань і підлягають виконанню на всій території України.

Разом з тим, ст. 8 Конституції України зазначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Зазначений принцип є основоположним та як зазначила Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у доповіді про верховенство права (2011 р.) принцип обовязковості виконання судових рішень є його складовим елементом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що боржником є Міжнародна організація з міграції в Україні. На адресу суду Міністерством закордонних справ України надіслано лист від 10.08.2017 року щодо підтвердження імунітету Міжнародної організації з міграції в Україні та зазначено, що представництво Міжнародної організації з міграції в Україні відповідно до положень Конвенції про привілеї та імунітети спеціалізованих установ ООН від 21.11.1947 року звернулось до Міністерства закордонних справ України з підтвердженням своїх дипломатичних привілеїв та імунітетів у справі за позовом ОСОБА_1 Так, українська сторона надала дипломатичні привілеї та імунітети МОМ в Україні, підписавши угоду між Кабінетом Міністрів України та міжнародною організацією з міграції щодо статусу Міжнародної організації з міграції в Україні та співробітництва у сфері міграції, що ратифікована Законом України №1891-ІІІ від 13.07.2000 року. Таким чином, МОМ користується в Україні такими ж привілеями та імунітетами, які надаються спеціалізованим установам ООН згідно із згаданою Конвенцією.

Згідно розділу 4 статті ІІІ Конвенції про привілеї та імунітети спеціалізованих установ ООН від 21.01.1947 рок, спеціалізовані установи користуються імунітетом від будь-якої форми судового втручання, крім випадків, коли вони відмовляються від імунітету в будь-якому окремому випадку.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Міжнародною організацією з міграції щодо статусу Міжнародної організації з міграції в Україні та співробітництва у сфері міграції» від 13.07.2000 № 1891-III ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та міжнародною організацією з міграції щодо статусу Міжнародної організації з міграції в Україні та співробітництва у сфері міграції.

Згідно ст. 3 зазначеної Угоди організація користується в Україні такими ж привілеями та імунітетами, які надаються спеціалізованим установам Організації Об'єднаних Націй згідно з Конвенцією про привілеї та імунітети спеціалізованих установ ООН від 21 листопада 1947 року.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Так, п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Зазначеним положенням законодавчо закріплено випадки, коли знаходить свій прояв дія принципу верховенства права над обовязковістю виконання судових рішень, який є його складовим елементом. Тобто, не зважаючи на набрання чинності рішенням суду, законодавець визначає випадки, коли таке рішення не підлягає виконанню у звязку із наявністю у боржника імунітету від будь-якої форми судового втручання, в тому числі і виконання судового рішення, що є завершальною стадією судового провадження.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв згідно положень чинного законодавства та відповідно до наданих йому повноважень. Жодних доказів відмови Міжнародною організацією з міграції в Україні від імунітету судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 10, 11, 60, 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, зацікавлена особа Міжнародна організація з міграції в Україні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Тарасов

16.08.2017