Справа № 344/9302/17
Провадження № 2-п/344/100/17
У Х В А Л А

22 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення суду від 23 червня 2017 року по цивільній справі №344/5832/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки земельної ділянки в натурі із складу земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням суду від 23 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, виділено ОСОБА_2 в натурі на місцевості належну їй 2/3 (66,27%) частки земельної ділянки, що складає площу 0,0488га із земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності із ОСОБА_1 ОСОБА_1 передано 1/3 (33,67%) частки земельної ділянки, що складає площу 0,0249га, із земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності із ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 640грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд та скасування вказаного вище заочного рішення суду, посилаючись на те, що справу розглянуто без його участі та у його відсутності, жодного разу не повідомлено ні про відкриття провадження, ні про жодне судове засідання, він не отримував ні копії позовної заяви, та в матеріалах не міститься жодного доказу про вручення чи отримання ним судових повісток. Позивач ввела в оману суд, а суд не вияснив дійсних обставин справи, тому постановив незаконне рішення, оскільки він помилково виділив позивачу 2/3 спірної земельної ділянки без надання нею документів, що підтверджують її право власності на дану землю. Судом також не враховано, що спірна земельна ділянка згідно державного акту про право власності на земельну ділянку, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та матері позивача ОСОБА_3, яку вони приватизували у 2008 році. Пізніше, згідно мирової угоди у 2013 році, ними було поділено земельну ділянку порівну по 1/2 частині. Однак право власності за земельну ділянку вона не оформляла ні через нотаріуса ні через суд, тому власником спірної ділянки вона не являється, а їй переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, якщо договором про відчуження розмір земельної ділянки не визначений. Тобто безпідставно без правовстановлюючих документів, суд виділив позивачу 3/4 земельної ділянки.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, просив відкласти розгляд заяви, однак належного підтвердження про поважність причини неявки суду не надав, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.231 ЦПК України суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності заявника.

Позивач по справі ОСОБА_2 На її представник в судовому засіданні заперечили заяву.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки він суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

В той же час, відповідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Крім цього, згідно з ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач - заявник не навів суду доказів, які він був позбавлений можливості надати суду у звязку з його неявкою в судове засідання і які в свою чергу мали б істотне значення для правильного вирішення справи, а обставини на які посилається відповідач свідчать про не згоду з постановленим судовим рішенням.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що правових підстав для перегляду та скасування заочного рішення суду від 23 червня 2017 року немає.

Керуючись ст.ст. 228-232, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення суду від 23 червня 2017 року по цивільній справі №344/5832/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки земельної ділянки в натурі із складу земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити заявнику, що згідно ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.А. Татарінова