гСправа № 358/1033/17 Провадження № 2/358/526/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді Корбута В.М., при секретарі судового засідання Ведмеденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, вимоги якого уточнила (а.с. 43,44 ), просила:

- встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 13.07.2008 року, правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р1 №27571, виданого 06 червня 2001 року ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів на земельну ділянку площею 3,8388 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, з кадастровим номером :01:006:0004, що був виданий помилково на прізвище ОСОБА_4;

- визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3,8388 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:006:0004, яку ОСОБА_5 отримала в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових прав у звязку із своєю смертю.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 20 червня 2012 року померла її мати ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження та про смерть, внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,8388 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала ОСОБА_3, який помер 13 липня 2008 року, спадкоємцем якого була ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у звязку зі смертю.

Будучи єдиним спадкоємцем по закону вона звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом. Однак, державний нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8388 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала померлому 13 липня 2008 року ОСОБА_3, спадкоємцем якого була ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у звязку зі своєю смертю 20 червня 2012 року, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571 виданий ОСОБА_2 сільською радою Богуславського району Київської області 06 червня 2001 року на вищевказану земельну ділянку на імя ОСОБА_4.

Про факт того, що вищевказана земельна ділянка дійсно належала ОСОБА_3, і після його смерті право на дану земельну ділянку в порядку спадкування перейшла до ОСОБА_5 підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Богуславського району № 80 від 14 червня 2017 року; копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571, виданого 06 червня 2001 року ОСОБА_2 сільською радою народних депутатів; копією договору оренди землі від 10 листопада 2006 року на імя ОСОБА_3, рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04.12.2012 року, яким встановлено факт спільного поживання однією сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до дня його смерті (13.07.2008 року), тобто до дня відкриття спадщини та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, із яких вбачається, що прізвище «Богай», у Державному акті та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено помилково, оскільки вказана земельна ділянка дійсно належала «Багай».

Крім того, факт родинних відносин між нею та ОСОБА_5 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, не дивлячись на те, що про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач направила до суду свого представника з належним чином оформленим договором про надання правової допомоги (а.с.20, 21), тому суд вважає за можливе розглянути справи у її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, але звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує, просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с. 45).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просять його задовольнити і розглянути справу без участі їх представника (а.с. 46).

Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Державного акту про право власності на землю серії Р1 № 247571 вбачається, що власником земельної ділянки площею 3,8388 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, є ОСОБА_4.

Однак, на підтвердження свої вимог позивач ОСОБА_1 надала суду в якості доказів, які підтверджують не правильність написання у вищевказаному Державному акті прізвище власника земельної ділянки, а саме: довідку виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Богуславського району № 80 від 14 червня 2017 року (а.с. 12) та копію договору оренди землі від 10 листопада 2006 року на імя ОСОБА_3 (а.с. 11).

Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що Державний акт на право приватной власності на землю серії Р1 № 247571, виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів від 13.03.2001 року № 70 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35, згідно якого передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,8388 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, дійсно належить ОСОБА_3, який помер 13.07.2008 року

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04.12.2012 року (а.с.8) встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спільно проживали однією сімєю в період з 1989 року по 13.07.2008 року, тобто по день смерті ОСОБА_3 і тому у відповідності до положення ст. 1264 ЦК України ОСОБА_5 будучи спадкоємцем 4 черги по закону мала право на успадкування вищевказаної земельної ділянки, однак не встигла її успадкувати, оскільки вона померла 20.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 2194091 (а.с.13) вбачається, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_7.

Із матеріалів спадкової справи померлої ОСОБА_5 вбачається, що 14.07.2012 року позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 20.06.2012 року.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9) вбачається, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,8388 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала ОСОБА_3, який помер 13.07.2008 року, спадкоємцем якого згідно положень ст. 1264 ЦК України була ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав у звязку із своєю смертю 20.06.2012 року, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571 виданий ОСОБА_2 сільською радою Богуславського району Київської області 06 червня 2001 року на вищевказану земельну ділянку на імя ОСОБА_4.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 174 ч.4, 202, 214, 215, 218, 256, 269 ЦПК України, ст. 125 ЗК України, ст.ст. 392, 1218, 1265, 1268, 1276 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 247571, виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів від 13.03.2001 року № 70 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35, в якому записано, що ОСОБА_4 набув право приватної власності на земельну ділянку площею 3,8388 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в дійсності належить ОСОБА_3, який помер 13.07.2008 року

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 3,8388 га, кадастровий номер :01:006:0004, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Богуславського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_5, яка померла 20 червня 2012 року і не встигла по закону прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер 13.07.2008 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення або отримання копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_8