Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1992 року, від якого мають одного повнолітнього сина.

У звязку з частим вживанням відповідачем спиртних напоїв, між ними почали виникати сварки та конфлікти, під час яких відповідач принижує її честь та гідність, як жінки, неодноразово застосовував до неї фізичне насильство.

На даний час вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, подружніх стосунків вони не підтримують.

Тому просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати.

В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1992 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ГЮ №256484 виданим 29 серпня 1992 року відділом ЗАГС м.Рівне, з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 1992 року серпня місяця 29 числа, про що зроблено запис за №1179. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, подружніх стосунків вони не підтримують, між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, фактично їх сімя розпалась, відповідач встановлених судом обставин не спростував, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 серпня 1992 року відділом ЗАГС м.Рівне, актовий запис №1179 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :