Справа № 758/8047/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 15.12.2014 року він уклав з ОСОБА_2 договір позики, за умовами якого передав у власність ОСОБА_2 грошову суму в розмірі, еквівалентному 4 505 доларів США, що за курсом ПАТ КБ «Євробанк» на дату укладання договору становила 74 287 гривень 45 копійок. Відповідач зобов'язався повернути позику в терміни та на умовах, передбачених договором, зокрема, до 15.01.2015 року - 255 доларів США, що становить 4 205 гривень, до 16.02.2015 року - 255 доларів США, що становить 4 205 гривень, до 16.03.2015 року - 4 505 доларів США. 15.12.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 15.12.2014 року між сторонами було укладено договір закладу транспортного засобу - автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1. 24.03.2015 року ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 закладений транспортний засіб за 80 400 гривень та направив про це повідомлення ОСОБА_2, в якому зазначив, що залишок заборгованості в розмірі 5 773 гривні він має погасити до 25.04.2015 року. Однак, відповідач заборгованість не погасив. Позивач вважає, що ОСОБА_2 має сплатити за період з 02.04.2015 року по 10.06.2015 року проценти, виходячи з розміру облікової ставки НБУ, в сумі 664 гривні 34 копійки, пеню згідно з п. 9 договору в розмірі 8 082 гривні 82 копійки та інфляційні втрати в розмірі 952 гривні 61 копійка. ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 5 773 гривні 44 копійки, пеню в розмірі 8 082 гривні 82 копійки, проценти в розмірі 664 гривні 34 копійки та інфляційні втрати в розмірі 952 гривні 61 копійка, а також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.12.2014 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір позики №1 (а.с.7-копія договору), відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошову суму в розмірі, еквівалентному 4 505 доларів США за курсом продажу долара США, встановленому ПАТ КБ «Євробанк» на дату укладання договору (1 долар США = 16 гривень 49 копійок), що становить 74 287 гривень 45 копійок строком до 16.03.2015 року (пункт 1 договору).

За домовленістю сторін позика є безпроцентною (п.3 договору позики).

Пунктом 5 договору позики передбачено, що сторони погодили, що у випадку зміни у бік збільшення або зменшення курсу гривні до долару США від зазначеного у п. 1 цього договору позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквівалентові суми позики за комерційним курсом продажу долара США в ПАТ КБ «Євробанк» станом на день здійснення кожного платежу за цим договором (в тому числі у випадку дострокового повернення або погашення в порядку звернення стягнення на предмет закладу та/або примусового стягнення заборгованості, та/або погашення заборгованості будь-яким іншим шляхом).

Відповідно до п.9 договору позики за прострочення виконання зобов'язань за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань, які виникають з договору позики №1 від 15.12.2014 року, між ОСОБА_2 (заставодавець) і ОСОБА_1 (заставодержатель) 15.12.2014 року було укладено договір закладу транспортного засобу - автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.8-9-копія договору).

Згідно з п.5.1. заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет закладу у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов договору позики та цього договору.

Отримання відповідачем коштів за договором позики від 15.12.2014 року підтверджується власноручно написаною ним розпискою (а.с.64).

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що відповідач у встановлені договором позики строки суму позичених коштів не повернув.

Борг відповідача станом на 24.03.2015 року становив 86 173 гривні 44 копійки, з яких 74 287 гривень 45 копійок - тіло позики, 11 885 гривень 99 копійок - пеня відповідно до п.9 договору позики (74 287,45 грн. х 2% х 8 днів = 11 885,99 грн.).

24.03.2015 року закладений автомобіль був проданий за 80 400 гривень, що підтверджується довідкою-рахунком (а.с.14).

Положеннями ст. 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Оскільки суми коштів від продажу заставного автомобіля було недостатньо для виконання грошового зобов'язання, 24.03.2015 року позивач направив на адресу ОСОБА_2 повідомлення про продаж закладеного автомобіля, в якому зазначив, що решту заборгованості в розмірі 5 773 гривні 44 копійки він просить його сплатити до 25.04.2015 року (а.с.10).

Однак, відповідач не погасив заборгованість й до цього часу, а тому позовна вимога про стягнення цієї суми підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 проценти в розмірі облікової ставки НБУ за період з 02.04.2015 року по 10.06.2015 року, що становлять суму 664 гривні 34 копійки.

Оскільки позика є безпроцентною (пункт 3 договору позики), позовна вимога про стягнення процентів задоволенню не підлягає.

Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 952 гривні 61 копійка за період з 02.04.2015 року по 10.06.2015 року. Розрахунок інфляційних втрат, наведений в позові, відповідач не спростував.

Суд вважає, що ця вимога підлягає задоволенню у відповідності до норм ст. 625 ЦК України.

Позивач також просить у відповідності до п. 9 договору позики стягнути з відповідача пеню у розмірі 2% від суми позики за кожний день прострочення за період з 02.04.2015 року по 10.06.2015 року в сумі 8 082 гривні 82 копійки.

Оскільки договором позики передбачено сплату пені суд вважає, що вимога про стягнення пені підлягає задоволенню.

Розмір пені за вказаний період становить 8 082 гривні 82 копійки (5 773,44 грн. х 70 днів = 8 082,82 грн.).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню.

Стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 534, 610, 611, 625, 1046 - 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 226 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернуту суму позики в розмірі 5 773 гривні 44 копійки, пеню в розмірі 8 082 гривні 82 копійки, інфляційні втрати в розмірі 952 гривні 61 копійку, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, а всього стягнути 15 052 гривні 47 копійок (п'ятнадцять тисяч п'ятдесят дві гривні сорок сім копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н. В. Неганова