Справа № 308/402/17
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,

секретарі: Шукаль О.Я.,

з участю: представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 червня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на капітальний ремонт будинку та зобов'язання повернути майно,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1. про відшкодування витрат на капітальний ремонт будинку та зобов'язання повернути майно.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 також подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 та рухоме майно, яке знаходиться у вказаному будинку.

Ухвалою Ужгородського міськайонного суду від 03.06.2017 року заяву ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 задоволено.

Накладено арешт на накласти арешт на будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1. рухоме майно: золоті вироби (жіночі персні) - 4 шт.; пральна машина (Вірпул) - 1шт.; дивани - 2 шт.; постільна білизна - 8-10 комплектів; телевізор - 1 шт.; приставка до телевізора (90Є карта) - 1 шт.; пилосос «Самсунг» - 1шт; реноме -1шт: кришталеві стакани для вина - 6 шт.; пиво - 6 шт.; колекція алкогольних напоїв - 12-ть пляшок; мебельна стінка - 1 комплект; квіти орхідеї - 5 шт.; 2 коври 3x4 розміру; ковер 3x3 - 1 шт.; прасувальна дошка - 1 шт.; сушка для білизни - 1 шт.; 2-х спальні одіяла - 4 шт.; постільна білизна - 12 комплектів; дзеркало - 1 шт.; кухонна стінка - 1 шт.; електрочайник - 1 шт.; мікрохвильова піч - 1 шт.; посуд, каструлі - 2-а комплекти; столовий набір (виделки, ножі, ложки, чайні та кофейні ложки - 3 комплекти); кухонний кут - 1 шт.; кухонний стіл - 1 шт.; табурети - 4 шт.; пральна машина (звичайна) - 1 шт.; картини - 10 шт.; бензопила - 1 шт.; газонокосилка - 1 шт.; технічні знаряддя: сокири, молотки, лопати; дерев'яна драбина, яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5(ід. номер НОМЕР_1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. проситьскасувати ухвалу суду, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Представник ОСОБА_1. - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити таку з наведених в ній підстав.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу, залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 03.06.2017 року, суд першої інстанції, в порушення вищезазначених норм закону, не зазначив ризики щодо утруднення чи не виконання рішення суду, не з'ясував чи не порушено прав інших осіб вжитими заходами забезпечення позову та не мотивував вид обраного заходу забезпечення позову.

Крім того, як слідує з наданих апеляційному суду виділених матеріалів, позов в інтересах ОСОБА_5, 13.01.2017 року подала до суду представник ОСОБА_3

З наявної у виділених матеріалів справи копії довіреності від 13.01.2014 року слідує, що повноваження ОСОБА_3 на представлення інтересів ОСОБА_5 дійсне до 13.01.2017 року.

Заяву про забезпечення позову, ОСОБА_3 подала до суду 23.01.2017 року, тобто після закінчення строку довіреності на представлення інтересів позивача по справі.

Разом з тим, ОСОБА_1. в апеляційній скарзі зазначає, що заява про забезпечення позову вже вирішувалася судом першої інстанції та 06.02.2017 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні такої.

Однак, з наданих апеляційному суду виділених матеріалів вказаного позову, не можна дослідити вказані апелянтом обставини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, є необґрунтованою та невмотивованою, тому підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. 307,312 ч. 1 п. 3, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 червня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення заяви представника ОСОБА_6 - ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: