ЄУН 337/4229/16-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про усунення перешкод в здійсненні права власності, виключення нерухомого майна з акту опису і арешту майна, зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник третьої особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За змістом заявлених позовних вимог позивачка просить усунути їй перешкоди в здійсненні права власності через накладання арешту на спірну квартиру на підставі акту опису та арешту майна, який є процесуальним документом виконавчого провадження, тобто фактично вона оскаржує дії державного виконавця. Оскільки позивачка не є стороною виконавчого провадження, такі дії вона може оскаржувати в порядку адміністративного судочинства. Вимог про визнання права власності на спірну квартиру, як це передбачено ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно могло слугувати розгляду справи в порядку цивільного судочинства, позивачка не заявляє.

Представник позивачки ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечив, вважає, що право власності позивачки на спірну квартиру оспорюється через накладання арешту на нього. Це майно не належить боржнику за виконавчим провадженням. Позовні вимоги заявлені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», який надає особі, яка вважає себе власником майна, на яке державним виконавцем накладено арешт, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно та зняття з нього арешту. Вказаний спір є цивільним і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає клопотання представника третьої особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, згідно з ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р., який був чинний на час накладання державним виконавцем арешту на спірне майно, (далі Закон №606-XIV) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст.60 вказаного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом

про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в здійсненні права власності на квартиру №39 будинку №20а по пр..Юбілейний м.Запоріжжя та квартиру АДРЕСА_1, виключення цього нерухомого майна з акту опису та арешту майна від 09.12.2015р. та зняття з нього арешту, мотивуючи позов тим, що вказане майно було безпідставно включено до акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, за яким боржником виступає ОСОБА_4, оскільки вказане майно боржнику не належить, а є особистою власністю позивачки. Через наявність арешту вона не може вільно розпорядитись спірним майном.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, їх обґрунтування, кола сторін та третіх осіб, які визначені позивачкою, враховуючи, що суд розглядає цивільні справи виключно в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що даний спір є цивільно-правовим і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заперечення представника третьої особи фактично стосуються питань, які підлягають вирішенню судом під час постановлення судового рішення по суті заявленого позову.

За вказаних обставин, в задоволенні клопотання представника третьої особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 про закриття провадження у даній цивільній справі слід відмовити.

Керуючись ст.15,16 ЦК України, ст.3,4,11,15,п.1 ч.1 ст.205, 209,210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника третьої особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.А.Мурашова

05.09.2017