233 № 233/2505/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
22 серпня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участі секретаря Вареніченко В.А.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому ст.ст. 74-76 ЦПК.
Враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, а належно повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до відомостей відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 21 червня 2017 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на теперішній час зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно довідки КП «СЄЗ» № 3256 від 22.06.2015 року в будинку № 69 по вул. Носулі в м. Костянтинівка Донецької області зареєстровано 3 осіб: ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_2.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 1980 року. З позивачем по справі підтримує добросусідські відносини. Відповідач по справі ОСОБА_2 певний час проживав в іншому будинку по сусідству, який на даний час зруйнований. В спірному житловому будинку відповідач не проживав. Майже як 10 років відповідач поїхав на заробітки, з того часу його не бачив.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1998 року, та є сусідом позивача. З позивачем по справі підтримує добросусідські відносини. Відповідач по справі ОСОБА_2 певний час проживав в іншому будинку по сусідству, який на даний час зруйнований. В спірному житловому будинку відповідач не проживав. Більше як 10 років відповідач поїхав на заробітки, з того часу його не бачив.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 69 по вулиці Носулі у м. Костянтинівка Донецької області, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком № 69 по вулиці Носулі у м. Костянтинівка Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя