Справа №489/5668/16-ц
Провадження №2/489/449/17
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,

встановив:

Позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю шляхом виселення відповідачів з житлового будинку №36 по провулку Такелажному (Жовтневому) в місті Миколаєві, оскільки вони не є членами сімї позивача, без його дозволу та без реєстрації проживають у будинку, чим створюють перешкоди для продажу зазначеного майна.

Представник позивача позов підтримала, відповідачі та їх представник в судове засідання не зявились, до матеріалів справи надали письмові заперечення проти позову через відсутність підстав позову.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку №36 по провулку Такелажному (Жовтневому) в місті Миколаєві на підставі договору дарування від 09.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого у реєстрі за №2657.

Згідно інформації Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 05.12.2016 року відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 383 цього Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Надана відповідачами копія будинкової книги для прописки громадян, які проживають в буд.36 по пров.Жовтневому, та копії квитанцій про сплату комунальних послуг у червні-липні 2017 року не є доказами законності проживання відповідачів у будинку.

Враховуючи, що власником житлового будинку є позивач, відповідачі не є власниками та наймачами цього будинку, не є членами сімї позивача, користуються будинком без достатньої правової підстави, добровільно виселитися не бажають, чим порушуються права позивача на користування та розпорядження ним своїм майном, зокрема шляхом продажу, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню з відповідачів по 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 316, 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 15, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 його майном шляхом виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку №36 по провулку Такелажному (Жовтневому) в місті Миколаєві.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 551 грн. 20 коп. судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя