АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/68/17
Провадження № 22-ц/792/1526/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Кошельник В.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Техвоєнсервіс» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Концерну «Техвоєнсервіс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановила:

В січні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача Концерну «Техвоєнсервіс» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 січня 2013 року по 01 листопада 2016 року у розмірі 51420грн.60коп.

В обґрунтування вимог вказала, що наказом генерального директора ДГО Концерну «Техвоєнсервіс» від 14 січня 2013р. №02-К вона була звільнена з посади головного бухгалтера філії Концерну «Техвоєнсервіс» «Кам'янець-Подільська автомобільна ремонтна база» та зобов'язано виплатити їй вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку. Відповідачем не проведено своєчасний розрахунок при звільненні, спір про розмір виплат з відповідачем був відсутній. Комісією по трудових спорах Концерну «Техвоєнсервіс» на користь позивача стягнуто з відповідача суму коштів у розмірі 3938грн.61коп., які були виплачені 01.11.2016 року. В порушення ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці» вона не отримала своєчасно, в день звільнення, заробітну плату, вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку. Тому, на її користь підлягає стягненню середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 14.01.2013 року по 01.11.2016 року у розмірі 51420грн.60коп.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2017 року позов задоволено частково та стягнуто з Концерна «Техвоєнсервіс» _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Вдовичинський А.В.,

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 55

на користь ОСОБА_3 51366грн.70коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з яких підлягають до стягнення податок на доходи фізичних осіб та інші обов'язкові платежі. Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі Концерн «Техвоєнсервіс» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Представник апелянта посилається на те, що з моменту винесення комісією по трудових спорах рішення про стягнення заборгованості по зарплаті на користь позивача воно підлягає обов'язковому виконанню. Чинним законодавством не передбачено в подальшому право позивача на отримання компенсації до фактичного розрахунку по заборгованості.

Представник апелянта Концерну «Техвоєнсервіс» повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Позивач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник позивача ОСОБА_3- ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що наказом генерального директора Концерну «Техвоєнсервіс» від 14 січня 2013 року № 02-К «Про звільнення головного бухгалтера філії концерну «Техвоєнсервіс» «Кам'янець-Подільська автомобільна ремонтна база» позивач ОСОБА_3 була звільнена з 14 січня 2013 року з посади головного бухгалтера філії Концерну «Техвоєнсервіс» «Кам'янець-Подільська автомобільна ремонтна база» у зв'язку з ліквідацією філії відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Вказаним наказом також було передбачено виплатити ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за невикористану відпустку за 52 календарні дні.

В день звільнення всупереч вимогам ст.116 КЗпП України відповідачем не було проведено розрахунок із ОСОБА_3

Рішенням комісії по трудових спорах Концерну «Техвоєнсервіс» від 15.02.2013р. №74 стягнуто з Концерну «Техвоєнсервіс» на користь ОСОБА_3 суму заборгованості по заробітній платі за грудень 2012 р. та січень 2013 р., вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку у сумі 3938грн.61коп.

На підставі вказаного рішення комісією по трудових спорах Концерну «Техвоєнсервіс» 28.02.2013р. видано посвідчення №74 на примусове виконання зазначеного рішення комісії.

Постановою державного виконавця від 25.04.2013 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню посвідчення №74, виданого 28.02.2013р. комісією по трудових спорах Концерну «Техвоєнсервіс». Постановою державного виконавця від 08.05.2013 року виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження відносно боржника Концерну «Техвоєнсервіс». Вказані обставини підтверджуються копією листа заступника начальника відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 08.05.2013р.

01.11.2016 року відповідачем Концерном «Техвоєнсервіс» перераховано на користь ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі кошти у розмірі 3938грн.61коп., що підтверджується платіжним дорученням № 616 від 01.11.2016р.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений

ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 29.01.2014р. (справа №6-144цс13), від 18.01.2016р. (справа №6-2912цс16), від 14.12.2016р. (справа №6-788цс16).

Після прийняття комісією по трудових спорах Концерну «Техвоєнсервіс» рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Встановивши, що відповідач при звільненні не провів виплату всіх сум, належних позивачу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня його звільнення до дня остаточного розрахунку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Концерну «Техвоєнсервіс» відхилити.

Рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова