Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовною заявою ПАТ «»Комерційний ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний ОСОБА_2», м. Київ звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, м Ужгород про стягнення коштів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 30 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_2» та Публічним акціонерним товариством «Ужгородська взуттєва фабрика» було укладено договір №36/15 про надання овердрафту за поточним рахунком, за яким позивач надав ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» короткостроковий кредит, шляхом оплати за рахунок коштів позивача з поточного рахунку ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» №1356 його розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на такому рахунку з максимальним лімітом 300 000 грн. 16.03.2016 року позивач надав ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» овердрафт у розмірі 300 000 грн. строком користування до 15 квітня 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 13 листопада 2015 року було укладено договір поруки №36/15-ц. За умовами договору поруки відповідач зобовязувався перед позивачем солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за кредитним договором.

З огляду на прострочення ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» своїх зобов'язань, покликаючись на умови договору та закону, заявником проведено нарахування штрафних санкцій і просив суд стягнути з відповідача: суму 382 981, 79 грн. в т.ч. 299 980 грн заборгованості за кредитом, 43 637,00 грн.- суму заборгованості за простроченими процентами, 39 364,79 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Представник позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги під римує повністю та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи 30 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_2» та Публічним акціонерним товариством «Ужгородська взуттєва фабрика» було укладено договір №36/15 про надання овердрафту за поточним рахунком, за яким Позивач надав ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» короткостроковий кредит, шляхом оплати за рахунок коштів Позивача з поточного рахунку ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» №1356 його розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на такому рахунку з максимальним лімітом 300 000 грн. 16.03.2016 року Позивач надав ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» овердрафт у розмірі 300 000 грн. строком користування до 15 квітня 2016 року, ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» не погасила овердрафт та звернулася до позивача з проханням про продовження строку безпосереднього користування овердрафтом. 22.04.2016 між позивачем та ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, умовами якої передбачено подовження строку максимального безперервного користування овердрафтом, наданим 16.03.2016 року у розмірі 300 000 грн. до 30 квітня 2016 року. Але ці зобов'язання ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» не виконала, овердрафт 30.04.2016 не погасила. ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» погасила тільки частину овердрафту в розмірі 20,00 грн. 12 травня 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем 13 листопада 2015 року було укладено договір поруки №36/15-ц. За умовами договору поруки Відповідач зобовязувався перед позивачем солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за кредитним договором. У звязку з тим, що позичальник не виконував умови кредитного договору позивач звернувся з даним позовом до Ужгородського міськрайонного суду.

Зважаючи на це, з огляду на прострочення ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» своїх зобов'язань, покликаючись на умови договору та закону, заявником проведено нарахування штрафних санкцій і просив суд стягнути з відповідача: суму 382 981, 79 грн. в т.ч. 299 980 грн заборгованості за кредитом, 43 637,00 грн.- суму заборгованості за простроченими процентами, 39 364,79 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Предметом позову є стягнення заборгованості з поручителя за невиконання позичальником умов кредитного договору за період з 13.04.2016 року по 08.09.2016 року.

3 квітня 2017 року відповідач направив до суду заперечення, в яких просив узадоволенні позову ПАТ «Комерційний ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №36/15 від 30.11.2015 року відмовити, оскільки вказана сума повністю погашена ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» згідно рішення Господарського суду Закарпатської області по справі №907/583/16.

04 квітня 2017 року Позивач надіслав до суду заяву про збільшення позовних вимог по справі, в якій просив стягнути з відповідача суму 439620,76 грн. в т.ч. 299980 грн. заборгованості за кредитом, 103142,96 грн.- суму заборгованості за процентами, 35989,63 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 07.09.2016 року по 22.03.2017 року, чим змінив предмет позову.

Крім того, Позивач надіслав до суду заяву про зменшення позовних вимог по справі від 1 червня 2017 року, якою зменшив позовні вимоги на суму 379000,11 грн., та остаточно просив стягнути заборгованість в розмірі 59505,96 грн.

Розгляд даної справи призначався на 24.10.2016 року, 15.11.2016 року, 21.02.2017 року, 03.04.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 ЦПК України, до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

З аналізу ч. 2 ст. 131 ЦПК України вбачається, що зміна підстави або предмету позову можлива лише до початку судового розгляду справи по суті.

Розглядаючи заяву Позивача про збільшення позовних вимог, суд приходить до висновку, що дана заява змінює предмет позову, оскільки при зверненні до суду позивач вказав період заборгованості з 13.04.2016 року по 08.09.2016 року, а в заяві про збільшення позовних вимог вказується період заборгованості з 07.09.2016 року по 22.03.2017 року.

З огляду на викладене, подана позивачем заява про збільшення позовних вимог, розцінюється судом як заява, якою позивач змінює предмет позову у даній справі після початку розгляду справи по суті, що в силу приписів частини 2 статті 131 ЦПК України не допускається.

Відтак, суд приходить до переконання, що у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог слід відмовити. Однак, суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з новим позовом до позичальника про стягнення заборгованості за період з 07.09.2016 року по 22.03.2017 року.

Позивач заявою від 01 червня 2017 року зменшив позовні вимоги на суму 379000,11 грн. від ціни первісного позову та просив стягнути з відповідача суму 59505,96 грн. Однак, 382981,79 379000,11 = 3981,70 грн. Отже, суд розглядає даний позов з вимоги 3981,70 грн.

Позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчини на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства і не допускається односторонньої відмови від зобовязання ст. 525 ЦК України.

Зобовязання має виконуватись в строк (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Так, позивач звернувся з цих самих підстав до ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» до господарського суду Закарпатської області. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 10 листопада 2016 року та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2017 року уточнені позовні вимоги банку задоволено повністю (справа №907/583/16).

На підставі даних рішень було відкрито виконавче провадження №53550234.

ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» виконала дане рішення суду в повному обсязі, що підтверджується платіжною вимогою № 15-53550234/17 від 20.03.2017 року та постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та витягом.

Оскільки, предмет даного позову стосується кредитного договору, зобовязання по якому виконані позичальником, то не має підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При поданні позову майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1,5% від ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає суму 1600,00 грн. Позивачем сплачено судового збору в розмірі 6637,73 грн., що за виключенням 1600,00 грн. складає суму 5037,70 грн.

Відтак, судовий збір в розмірі 5037,70 грн. підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 629, 1016 ЦК України ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК прошу суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні зменшених позовних вимог ПАТ «Комерційний ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №36/15 від 30.11.2015 року відмовити.

Повернути позивачу надмірно сплачений розмір судового збору в сумі 5037,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4