Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/993/16-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 41 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Гансецької І.А., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства « Єва-ІНФО» та ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що в газеті під назвою "20 хвилин", www.20 minut.ua" на титульному аркуші у якості анонсу із текстом: "Нардеп ОСОБА_1 проклав родичам асфальт бюджетним коштом" та на одинадцятому аркуші газети надрукована стаття з аналогічною назвою, автором якої є ОСОБА_2

Вважає, що вищезазначена інформація, поширена невизначеному колу читачів у друкованому засобі масової інформації, є недостовірною та негативною, такою, що порушує його особисті немайнові права честь, гідність і ділову репутацію, а тому підлягає спростуванню з відшкодуванням моральної шкоди.

З огляду на вищезазначене, просив зобов'язати видавника газети "20 хвилин", www.20minut.ua" в особі приватного підприємства "ЄВА - ІНФО" та ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію в ідентичній до поширення формі (на титульному листі та на 11 аркуші газети) під назвою статті "Нардеп ОСОБА_1 проклав родичам асфальт бюджетним коштом", надрукувавши у найближчому випуску газети наступний текст: «Газета "20 хвилин", www.20minut.ua" в особі видавника Приватного підприємства "ЄВА - ІНФО", автора ОСОБА_2 приносить офіційні вибачення з приводу розміщення 3 лютого 2016 року в номері газети 4, на титульній сторінці та на 11 сторінці, статті під назвою "Нардеп ОСОБА_1 проклав родичам асфальт бюджетним коштом". Викладена інформація та факти є неправдивими та такими, які не відповідають дійсним обставинам справи, виходячи з наступного. Рішення про асфальтування приймалося органом місцевого самоврядування. Народний депутат ОСОБА_1 не є членом цього органу, а отже не має можливості впливати на його рішення. Асфальтування вулиць і провулків здійснювалось на підставі звернень громадян, які мешкають на цих вулицях та провулках, а також згідно з планом ремонту шляхів міськвиконкому. Інформація про адресу помешкання родичів народного депутата України, а також інших житомирян використана редакцією та автором безпідставно. Комісія з питань протидії корупції, люстрації, правової політики, боротьби із злочинністю громадської ради при Житомирській ОДА та її голова ОСОБА_4, є дорадчим органом, та жодним чином не уповноважена встановлювати, підтверджувати або спростовувати юридичні факти, до яких відноситься факт проживання особи, яке не підтверджено офіційними фактичними даними, є сумнівним джерелом інформації, тому посилання на такі джерела в нашій газеті є недоречним. Інформація та факти, які викладені в статті "Нардеп ОСОБА_1 проклав родичам асфальт бюджетним коштом" (3.02.2016 року № 4), є такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, підлягає спростуванню, так як народний депутат ОСОБА_1, так і уповноважені від нього особи з громадської приймальні, не надавали такої інформації ані інформаційній агенції, ані газеті, ані журналісту ОСОБА_2 Газета "20 хвилин", www.20 minut.ua" в особі видавника - приватного підприємства "ЄВА - ІНФО", ОСОБА_2 підтверджує, що на титульному (перша сторінка) та на 11-му аркуші надрукована стаття із назвою "Нардеп ОСОБА_1 проклав родичам асфальт бюджетним коштом" є такою, що порушила право на честь, гідність та ділову репутацію. Через це газета "20 хвилин", www.20minut.ua" в особі видавника - приватного підприємства "ЄВА - ІНФО", ОСОБА_2, як автора статті, спростовує вищенаведені факти, які є неправдивими, та підтверджує їх недостовірність.

Крім того, просив стягнути з видавника газети "20 хвилин", www.20minut.ua" в особі приватного підприємства "ЄВА - ІНФО" та ОСОБА_2 по 50000 грн. з кожного в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове,- про задоволення позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що капітальний ремонт вулиць та провулків м. Житомира здійснювався за рахунок субвенції з Державного бюджету України у розмірі 1000000 грн., що підтверджується стенограмою засідання сесії Житомирської міської ради. Рішення про виділення коштів на ремонт вулиць Мануїльського, Байка, Заводської, Сингаївського, Перемоги, провулків 2-го Київського, Чапаєва, ОСОБА_5, 5-го Польового, Телефонного, бульвару Леселідзе прийнято депутатами Житомирської міської ради у встановленому законом порядку. При цьому, до вказаного переліку не увійшов провулок Мануїльського, де, як зазначено у статті, проживає родич ОСОБА_1

Суду не надано письмових доказів на підтвердження виділення позивачеві коштів з місцевого бюджету та їх використання в інтересах родичів останнього.

Окрім того, цитування у статті особистої думки голови громадської організації щодо місця проживання родичів народного депутата, є сумнівним джерелом інформації, а посилання на такі джерела неприпустимі у діяльності засобів масової інформації.

Таким чином, поширена інформація не відповідає дійсності та є завідомо неправдивою й порушує особисті немайнові права ОСОБА_1

Відповідачі не довели в суді ту обставину, що поширена у газеті негативна інформація, є достовірною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, пояснивши, що поширена інформація є негативною, оскільки народного депутата звинуватили у витрачанні бюджетних коштів в інтересах своїх родичів. При цьому, автором статті використані образливі слова, а саме « шкурні інтереси». Недостовірність зазначеної інформації не спростована відповідачами, отже висновок суду про відмову у задоволенні позову не грунтується на законі та не узгоджується з матеріалами справи.

На думку ОСОБА_2, а також представника відповідачів, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки фактичне виконання робіт щодо прокладення дорожнього покриття по проїзду Мануїльського в м. Житомирі, не є предметом спору, а відтак посилання в апеляційній скарзі на відсутність будь-яких письмових документів, які містять інформацію про виділення коштів з місцево бюджету, не мають значення для вирішення даного спору.

У вказаній статті мова йшла про те, що позивач на сторінці своєї громадської приймальні у соціальній мережі Facebook зазначив про висловлену ним пропозицію спрямувати 1000000 грн. на ремонт вулиць та провулків м. Житомира, у переліку яких зазначений проїзд Мануїльського. При цьому, інформація про звернення мешканців проїзду з приводу ремонту дорожнього покриття на сторінці громадської приймальні відсутня.

За інформацією голови комісії з питань протидії корупції, двоюрідний брат позивача ОСОБА_6 володіє нерухомим майном, розташованим по проїзду Мануїльського. Отже, фактично стаття містить інформацію про вплив ОСОБА_1 на виділення коштів для здійснення ремонтних робіт за адресою місцезнаходження нерухомого майна його родичів.

На підтвердження достовірності поширеної інформації суду надано стенограму засідання сесії міськради.

Таким чином, у статті міститься достовірна інформація, яка жодним чином не порушує особисті немайнові права позивача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у черговому випуску газети 20 хвилин", www.20 minut.ua, №4 від 3 лютого 2016 року, на титульному аркуші надруковано анонс статті під назвою « Нардеп ОСОБА_1 проклав родичам асфальт бюджетним коштом».

На 11 сторінці газети розміщений текст статті наступного змісту:

« Турбота про житомирян... Це ті слова, про які народні обранці завжди згадують напередодні виборів. І хоча майже повсякчас ця турбота нетривала та скороминуща, нерідко депутати прикриваються опікою про своїх виборців та вирішують власні «шкурні» інтереси.

Народний депутат ОСОБА_1 під час ремонту дорожнього покриття в Житомирі не забув про свою родину. Зокрема, мова йде про двоюрідного брата ОСОБА_7 ОСОБА_6... За словами голови комісії з питань протидії корупції ОСОБА_4, новопризначений заступник мера хоч і зареєстрований (прописаний) по вулиці Довженка, там не проживає. ОСОБА_8, переконана ОСОБА_4, живе зі своїми рідними по проїзду Мануїльського.

Коли ж ми ще раз глянули на список вулиць Житомира, які були заасфальтовані коштом нардепа, то дивним чином побачили... проїзд Мануїльського. Більше того, звіт про ремонт дорожнього покриття на цьому проїзді є на сторінці громадської приймальні нардепа у мережі фейсбук. А на фотографії, що супроводжує ці ремонти, красується новенький асфальт. На цьому ж проїзді проживають інші родичі народного депутата.

Якщо щодо інших адрес, де було заасфальтовано дорогу, то на сторінці громадської приймальні нардепа є бодай якась інформація про звернення громадян із цього приводу, то щодо проїзду Мануїльського є просто повідомлення, що така заява нібито надійшла. Щоправда, від кого саме надійшов лист із проханням про ремонт саме дороги по проїзду Мануїльського, на сторінці пана депутата не повідомляють.

Кошти на асфальтування провулків та доріг були виділені з державного бюджету. Однак на сторінці в соцмережі представники нардепа не цураються додати, що такий «подарунок» житомиряни отримали «за сприяння ОСОБА_1». У чому конкретно виражалося «сприяння» народного обранця, окрім лобіювання інтересів своєї родини, знову ж таки невідомо.

Окрім проїзду Мануїльського, у список «щасливчиків» потрапили провулки 2-ий Київський, Чапаєва...

Усі ці адреси, стверджують у народного депутата, були визначені комісією, яка перед цим нібито мала визначити доцільність ремонту доріг на тій чи іншій вулиці міста. Щоправда, знову ж таки, хто ввійшов до цієї комісії і в який спосіб визначалася ця доцільність нам не відомо. Можливо, у громадській приймальні просто проводили жеребкування».

У ст.34 Конституції України та ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплене право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

За змістом зазначених норм кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі, право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Частиною 1 ст.277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з розясненнями, які містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ( вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції.

Зміст даної публікації свідчить про те, що поряд із повідомленням факту ремонту доріг за рахунок бюджетних коштів по проїзду Мануїльського, де проживають родичі ОСОБА_1, стаття також містить й оціночні судження, а саме критичну оцінку дій народного депутата та припущення автора статті щодо використання позивачем своїх повноважень в інтересах родичів.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_9, посилались на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у якому зазначена інформація щодо належності ОСОБА_6 житла по проїзду Мануїльського в м. Житомирі.

Також судом досліджена стенограма засідання 53 сесії Житомирської міської ради від 16 жовтня 2015 року, у якій зазначена інформація про те, що за пропозицією позивача з Державного бюджету на соціально-економічний розвиток міста виділено один мільйон гривень, які він запропонував спрямувати на ремонт закладів освіти, а з міського бюджету виділити таку ж суму на поточний ремонт доріг.

Інформація щодо пропозиції ОСОБА_1 спрямувати 1000000 грн. з місцевого бюджету на ремонт доріг, із зазначенням переліку вулиць та провулків, була розміщена й на сторінці громадської приймальні народного депутата у мережі Facebook.

Таким чином, отримавши із наведених джерел інформацію щодо пропозиції позивача спрямувати кошти місцевого бюджету на ремонт доріг, автор статті надав критичну оцінку даному факту й висловив думку про те, що народний депутат керувався не суспільними інтересами, а діяв в інтересах своїх родичів.

Окрім того, судом врахована та обставина, що позивач є народним депутатом України.

Відповідно до розяснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації ( далі- Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_10 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 ( 1998) Парламентської ОСОБА_11 Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті ( у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3,4,6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У звязку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308,313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: