САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6177/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Береза І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжобласної дирекції «Дніпро» Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення шкоди, заданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовомдо МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» та ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 08 жовтня 2014 року, о 16 год. 50 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у м. Дніпропетровську, по вул. Гаванській навпроти будинку №9-Б, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортним засобам заподіяні механічні пошкодження та матеріальна шкода. Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 206/6617/14-п) від 12.11.2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є належним доказом, який підтверджує факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.10.2014 року, з вини відповідача ОСОБА_2 Таким чином, встановлена протиправність дій та вина відповідача в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправними діяннями заподіювача. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа №206/6605/14-п) від 12.11.2014 року, справу відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. З метою визначення розміру завданого в результаті ДТП збитку, позивач звернувся до експерта-автотоварознавця. Згідно з висновком №273 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку від 16.10.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного майну позивача, становить 49475 грн. 00 коп. Витрати за складання експертного дослідження склали 1200 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №14/10-28 від 03.11.2014 року. Окрім того, позивач додатково витратив суму 161 грн. 00 коп. на повідомлення ОСОБА_2 про проведення оцінки причиненої шкоди.Автомобіль марки «ГАЗ» 33021, д/н НОМЕР_3, належить відповідачу ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації вказаного транспортного засобу застрахована в ОСОБА_4 «УПСК». Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика ОСОБА_4 «УПСК» за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, визначено в сумі 50000 грн. Згідно до розрахунку страхового відшкодування, проведеного страховиком, сума до виплати склала 19708 грн. 54 коп. (за мінусом ПДВ), яка була перерахована позивачу в повному обсязі на картковий рахунок позивача. Таким чином, позивач має право на відшкодування шкоди у повному обсязі в межах ліміту відповідальності страховика, а саме в межах 50000 грн. 00 коп. Оскільки визначена та виплачена страховиком сума страхового відшкодування є нижчою, ніж розмір завданих позивачу збитків, необхідно стягнути з ОСОБА_4 «УПСК» матеріальну шкоду в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням їх зменшення, в розмірі 30036 грн. 46 коп. (49475 грн. 00 коп. вартість матеріального збитку/ - 19708 грн. 54 коп./сплачене страхове відшкодування/). Суму у розмірі 1200 грн. 00 коп. за проведення оцінки вартості збитків, 161 грн. 00 коп. на повідомлення ОСОБА_2 про проведення оцінки причиненої шкоди позивач вважає за доцільне стягнути саме з ОСОБА_2 У звязку з пошкодженням належного йому автомобіля він переніс стрес та душевні страждання, повязані з пошкодженням належного йому майна, що виразились у порушенні звичайного способу життя, неможливістю використання транспортного засобу для задоволення власних потреб, необхідності звертатися до юриста, робити оцінку автомобіля не дати можливість вчасно відремонтувати як через брак грошей, так і через необхідність збереження майна у стані після ДТП для можливості страхової компанії зробити оцінку пошкоджень. Позивач вважає розумною компенсацію у розмірі 3000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, понесеної внаслідок моральних страждань внаслідок ушкодження майна, та необхідності додаткової трати сил та часу, вкладення чималої суми грошей, що виникла внаслідок тривалого зясування розміру понесеної матеріальної шкоди, неможливості вести звичайний образ життя, яку необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 Суму у розмірі 2000 грн. 00 коп. в рахунок компенсації моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок тяганини страхової компанії з визначенням розміру шкоди, та внаслідок свідомого заниження вартості понесених збитків, та відмови відшкодовувати суму збитків у повному розмірі, завдяки чому йому прийшлося звертатися до суду, вважає можливим просити стягнути з відповідача ОСОБА_4 «УСПК», оскільки на його погляд дані дії страхової компанії є неправомірними. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» на користь позивача ОСОБА_1 суму страхового відшкодування майнової шкоди у розмірі 30036 грн. 46 коп.; стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати за проведення оцінки вартості збитків та складання звіту про вартість відновлювального ремонту у розмірі 1200 грн. 00 коп. та витрати на повідомлення про проведення оцінки причиненої шкоди у розмірі 161 грн.; стягнути із відповідача МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн., стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 3000 грн.; стягнути із відповідачів МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» та ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 пропорційно, згідно задоволених вимог витрати по оплаті судового збору та інші судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі викладених обставин.

Представник відповідача МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2014 року о 16 год. 50 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у м. Дніпропетровську, по вул. Гаванській навпроти будинку №9-Б, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортним засобам заподіяні механічні пошкодження та матеріальна шкода. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика ОСОБА_4 «УПСК» за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, визначено в сумі 50000 грн.

Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу деталей згідно калькуляції №8937 склала 19708,54 грн. (а.с.99-106).

Згідно розрахунку страхового відшкодування, проведеного страховиком, сума до виплати склала 19708 грн. 54 коп. (без ПДВ), 26.01.2015 року МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 19708,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням №67 від 26.01.2015 року (а.с.95).

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Так в обґрунтування свої вимог про стягнення з Міжобласної дирекції «Дніпро» Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 30036,46 грн. страхового відшкодування позивач посилається на висновкок №273 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого легкового автомобіля Daewoo Lanos TF69Y, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4, від 16.10.2014 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ), нанесеного ОСОБА_1, як власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП від 08.10.2014 року становить 49479 грн. 00 коп. Витрати за складання експертного дослідження склали 1200 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14/10-28 від 03.11.2014 року (а.с.12, 19-43).

Однак, суд не може прийняти зазначений висновок в якості доказу заподіяння позивачу саме такого розміру шкоди виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та матеріальної шкоди.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, спричинена неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода спричинена майном фізичної або юридичної особи стягується в повному обсязі особою, що її спричинила.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається лише у відповідності до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт на момент розгляду справи.

Як встановлено в судовому засіданні, на момент розгляду справи позивачем вже відремонтовано свій автомобіль, таким чином розмір заподіяних йому збитків повинен визначатися у розмірі коштів витрачених ним на відновлювальний ремонт свого автомобіля.

Однак, позивачем не надано суду доказів (чеків на придбання запчастин, рахунків СТО, актів виконаних робіт тощо) на підтвердження реального розміру витрачених коштів на відновлення автомобіля. Таким чином суд вважає, що позивачем не доведено розмір реальних збитки (реальні витрати), які були понесені ним для проведення ремонту автомобіля.

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування майнової шкоди у розмірі 30036,46 грн. не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача компенсувати йому заподіяну моральну шкоду, то суд вважає за необхідне також відмовити у задоволенні їх з наступних підстав.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

У відповідності до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно ст.26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди у сумі 3000,00 грн., яку необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2, мотивуються стражданнями внаслідок ушкодження майна та необхідності додаткової трати сил та часу, вкладення чималої суми грошей, що виникла внаслідок тривалого зясування розміру понесеної матеріальної шкоди, неможливості вести звичайний спосіб життя.

Однак, з приводу понесених страждань, додаткової трати сил та часу, вкладення чималої суми грошей надано не було, пов'язаність наявного розладу із ДТП прямо не зазначена, що могло бути викликано іншими обставинами, тобто має сумнівний характер, внаслідок чого не береться судом до уваги.

Позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди у сумі 2000,00 грн., яку необхідно стягнути з відповідача МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК», мотивуються тяганиною страхової компанії з визначенням розміру шкоди, та як наслідок свідомого заниження вартості понесених збитків, та відмови відшкодовувати суму збитків у повному розмірі.

З приводу відшкодування моральної шкоди варто зазначити, що позивачу не була завдана шкода життю та здоровю, внаслідок ДТП постраждало лише майно, а тому предявлені позовні вимоги до МД «Дніпро» ОСОБА_4 «УПСК» щодо відшкодування моральної шкоди є неправомірними та незаконними, а тому у задоволенні даних вимог повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев