Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/2807/17
Провадження № 2-о/644/80/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глібко О.В.,

при секретарі Семеренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України у м. Харкові про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року в період часу з 02.08.1991 року по 30.06.1994 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його батьки були військовослужбовцями, проходили службу за кордоном, тому заявник народився в м. Дрезден (ГДР). При цьому сам заявник народився в м. Дрезден, та в подальшому він переїхав в м. Хмельницький до бабусі, де і проживав. В 1989 вступив до Хмельницького технологічного інституту, а в 1991 році був переведений до Харківського інженерно економічного інституту, в якому і навчався до його закінчення. Також заявник вказав, що він постійно проживає в м. Харків, є громадянином України, одружений, має двох неповнолітніх дітей. Встановлення факту постійного проживання на території України йому необхідно для отримання його дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянства України.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.

У судове засідання представник зацікавленої особи, не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і своєчасно, про причини неприбуття до засідання суд не повідомив, заперечень проти задоволення заяви чи будь яких пояснень суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із паспорта громадянина України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що останній зареєстрований та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 300, кв. 70. Місце народження ОСОБА_1 м. Дрезден (а.с.4).

Згідно архівної довідки за № 104/75 від 16.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 після закінчення 2 курсу Хмельницького технологічного інституту в порядку переводу був зарахований до Харківського інженерно економічного інституту на 3 курс факультету « Маркетингу і менеджменту» денної форми навчання з 01.09.19991 року. Закінчив повний курс інституту та здобув повну вищу освіту за спеціальністю «Економіка і управління в машинобудуванні» 01.07.1994 році (а.с.3).

Відповідно військового квитка УН № 0305471 ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Української армії з 23.11.1994 року по 22.12.1995 року.

Також суду надано свідоцтво про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 I-ВЛ №137261, видане міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції, шлюб укладено 02.06.2001 року . Від даного шлюбу сторони мають двох синів : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено свідоцтвами про народження дітей I-ВЛ № 258639 від 05.11.2003 року та I-ВЛ № 301700 від 27.11.2012 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадяни на колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений уст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Судом, під час розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили факт проживання заявника ОСОБА_1 на території України, а саме в Хмельницькому, а з липня 1991 року в Башкирівці, Чугуївського району Харківської області та, в подальшому, в м. Харкові.

На підтвердження пояснень свідків судом додатково були досліджені наступні письмові докази:

-Довідка від 22.08.2017 року №3/83 згідно якої встановлено, що ОСОБА_6, 948 року народження дійсно проходив військову службу в період з 24.07.1991 року по 15.01.1992 року у складі 48-й мотострелкової дивізії спеціального призначення КДБ СРСР ( 14.09.1991 року 48-мамотострелкова дивізія спеціального призначення КДБ СРСР перейменована у 48 мотострелкову дивізію та передана до складу Київського військового округу).

-Згідно талону ордеру №12409 від 18.07.1991 року ОСОБА_6 надано ордер на право заняття квартири за адресою : м. Харків, пр. Московський, б. 300, кв.70 складом 3 особи він, дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_1

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року. Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання громадянства України його дружиною ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України у м. Харкові про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, постійно проживав на території України з 02.08.1991 року по 30.06.1994 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Глібко