Справа № 703/750/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

з участю секретаря Бондаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа: Самгородоцька сільська рада Смілянського району, про припинення права колективної власності на земельні ділянки та визнання державного акту на право колективної власності на землю недійсним та таким, що втратив чинність,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області, третя особа: Самгородоцька сільська рада Смілянського району, про припинення права колективної власності на земельні ділянки та визнання державного акту на право колективної власності на землю недійсним та таким, що втратив чинність.

Свої вимоги обґрунтовують ти, що Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області їм відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 8 га (по 2 га кожному) на території Самгородоцької сільської ради Смілянського району Черкаської області.

Підставою відмови стало те, що під час розгляду їх звернень щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність було встановлено, що бажана земельна ділянка пропонується до відведення за рахунок земель колишньої колективної власності, а реєстрація державного акту на право колективної власності на землю не скасована.

Оскільки на даний час відсутній механізм передачі земель колективної форми власності до державної, з метою реалізації свого права на землю, позивачі просять припинити право колективної власності на земельну ділянку площею 8 га в адмінмежах Самгородоцької сільської ради, визнати недійсним та таким, що втратив чинність державний акт на право колективної власності у частині права колективної власності на 8 га та перевести цю земельну ділянку до земель запасу Самгородоцької сільської ради.

За заявою представників позивачів суд замінив первісного відповідача - управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області, на належного відповідача - міськрайонне управління у Смілянському районі та м. Сміла головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Під час розгляду справи представник позивачів уточнила позовні вимоги щодо визнання недійним та таким, що втратив чинність державний акт, просила визнати цей акт лише таким, що втратив чинність. В решті позов підтримала повністю, просила його задоволити з наведених в ньому підстав.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не зявились, в направлених до суду заявах Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та Самгородоцька сільська рада просили розглядати справу у відсутності їх представників.

Представник міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи цей відповідач був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

8 червня 1994 року головою Смілянської районної ради народних депутатів видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЧР 13-1, яким колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Самгородок передано у колективну власність 1293,7 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Смілянської районної ради народних депутатів від 31 березня 1994 року № 18-21.

Як вбачається з повідомлення Смілянської районної державної адміністрації Черкаської області від 1 лютого 2017 року № 01-12/392 розпорядженням голови райдержадміністрації від 21 вересня 2000 року № 420 проведено скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності юридичної особи - колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Самгородок, в звязку з ліквідаціє за рішенням загальних зборів.

Судом встановлено, що під час ліквідації цією юридичної особи не вжито дій щодо скасування відповідної державної реєстрації державного акту на право колективної власності на землю.

Діючим законодавством України не визначений механізм щодо передачі земель колективної форми власності до державної після ліквідації колективного сільськогосподарського підприємства.

В звязку з цим, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області відмовило позивачам у розробці технічної документації , що підтверджується відповідними листами.

Статтею 5 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, було передбачено, що земля могла належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебували у колективній власності громадян, здійснювалось за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього мав право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначалась в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 27 Земельного кодексу України (1990 року) право користування земельною ділянкою чи її частиною припинялось у разі, зокрема, припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

Пунктом 17 Перехідних положень діючого Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Тобто, з моменту отримання власником земельної частки (паю) сертифікату на право на земельну частку (пай), державний акт на право колективної власності втрачає свою актуальність.

При цьому, припинення права колективної власності не впливає на можливість власників сертифікатів отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку та виділення в натурі на місцевості своїх часток (паїв) та не порушує їх прав.

З аналізу цієї норми, а також положень Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» вбачається, що відносини права колективної власності на земельні ділянки припиняться з часу ліквідації відповідних субєктів права колективної власності на землю та не допускають правонаступництва.

При цьому, субєктами права колективної власності на землю визначались, зокрема, колективні сільськогосподарські підприємства, а розпорядження земельними ділянками, що перебували у колективній власності громадян, здійснювалось за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Відповідно до частини 4 статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Положеннями пункту 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України встановлено, що припинення юридичної особи чи смерть власника є підставою для припинення права власності. За таких обставин, право колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Самгородок на землю припинилось.

Статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1 та 2 ст. 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно п.п. г п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок комунальної власності.

Вказана норма Закону свідчить також про те, що оспорюваний державний акт на право колективної власності на землю є формальним та не породжує правових наслідків.

За приписами ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Згідно зі статтею 16 зазначеного Закону місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за: використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

У відповідності із ч. 1 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Таким чином, перебування земельної ділянки у колективній власності та відсутність правового механізму повернення земельної ділянки до державної форми власності, порушує права та охоронювані законом інтереси позивачів, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 60, 213-215, 218, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа: Самгородоцька сільська рада Смілянського району, про припинення права колективної власності на земельні ділянки та визнання державного акту на право колективної власності на землю недійсним та таким, що втратив чинність, задоволити повністю.

Припинити право колективної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, по угіддях сіножаті загальною площею 8 га, розташованої у адмінмежах Самгородоцької сільської ради Черкаської області, що зазначена у державному акті на право колективної власності на землю, виданого сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка Самгородоцької сільської ради Смілянського району Черкаської області серії ЧР 13-1 від 8 червня 1994 року, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1.

Визнати таким, що втратив чинність державний акт на право колективної власності на землю, виданого сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка Самгородоцької сільської ради Смілянського району Черкаської області серії ЧР 13-1 від 8 червня 1994 року, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1, у частині права колективної власності сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка Самгородоцької сільської ради Смілянського району Черкаської області на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, по угіддях сіножаті загальною площею 8 га.

Перевести до земель запасу державної власності Самгородоцької сільської ради Смілянського району Черкаської області земельні ділянки сільськогосподарського призначення, по угіддях сіножаті, розташовані у адмінмежах Самгородоцької сільської ради Черкаської області загальною площею 8 га, що зазначені у державному акті на право колективної власності на землю, виданого сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка Самгородоцької сільської ради Смілянського району Черкаської області серії ЧР 13-1 від 8 червня 1994 року, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення з моменту отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: В. О. Прилуцький