У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 серпня 2017 року суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Решетов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Аллахвердієва Ділкема Айдиновича та ОСОБА_2 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме не викладено обставин та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину якими позивач обґрунтовує свої вимоги:

В позовні заяві відсутні посилання на докази обізнаності власника ОСОБА_2 про продаж спірного майна. Крім того відсутні посилання на докази дозволу дружини на відчуження спірного автомобіля, за умови що воно належить на праві спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, в чинному цивільному законодавстві існує поняття зняття арешту з майна, а не звільнення майна з-під арешту, як посилається у позові позивач.

Крім того, позивач звертаючись до суду з позовною заявою не зазначає, причин за якими державний виконавець не може зняти арешт з майна, не вказує підстави такої неможливості, а також не вказує чи закінчено виконавче провадження в межах якого накладався арешт на майно, тобто, встановити чи фактично заявник звертається з позовною заявою до суду про звільнення майна з-під арешту або оскаржує дії державного виконавця під час виконання судового рішення не можливо.

Відповідно державна виконавча служба не зазначена в позові, як сторона чи третя особа.

Також, за подання позовної заяви у випадку обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру (залежно від вартості майна, на яке просять визнати право власності), так і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру (зняття арешту з майна). При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Позивач сплатив лише за одну вимогу.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Аллахвердієва Ділкема Айдиновича та ОСОБА_2 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк 10 днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Решетов