Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
17.08.2017 2/394/290/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 03 грудня 2004 року помер її батько ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії 1-ОЛ № 212148.

Після смерті батька ОСОБА_3 залишилось майно, а саме земельна ділянка площею 3,88 га в межах ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградської області, що підтверджується довідкою сільської ради за № 885 від 27.06.2017 року. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0867.

23.06.2017 року позивачка звернулась до Приватного нотаріуса Новоархангельського галону Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у звязку з тим, що на момент виникнення спірних правовідносин правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній. Крім позивачки інших спадкоємців немає.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку.

Позивачка в судове засідання не зявилася, від її представника надійшла заява в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів.

На підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Судом встановлено, що згідно світлокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 03 грудня 2004 року в с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.5/.

Відповідно до світлокопії свідоцтва про народження позивачки, остання народилася 08 травня 1986 року в с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, її батьком записаний ОСОБА_3, матірю ОСОБА_4.

Зі світлокопії довідки ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №885 від 27.06.2017 року вбачається, що на території ОСОБА_2 сільської ради знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва надана згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №037484, ділянка №867 площею 3,99 га кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0867 на імя померлого гр. ОСОБА_3 /а.с.7/.

З довідки ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №1127 від 08.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав і був зареєстрований до дня смерті 03 грудня 2004 року в с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області по вул. Набережна, 53-а. В даному домоволодінні проживав сам. Виписаний у звязку зі смертю. ОСОБА_2 сільською радою заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався.

Приватний нотаріус відмовив позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 в звязку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи /а.с.6/.

Відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду з позовом.

Позивачка є єдиною спадкоємицею майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3

Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачка, являється громадянкою України, є єдиною спадкоємицею земельної ділянки, що залишилась після смерті ОСОБА_3 - за законом, і не може бути позбавлена права на зазначену земельну ділянку.

А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачкою право власності на вищевказану земельну ділянку.

Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1222, 1223, 1225, 1258, 1265 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, право приватної власності на земельну ділянку № 867 площею 3,88 га., яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, в межах згідно з планом державного акту серії ІІ-КР № 037484, за правом спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новоархангельський районний суд до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: