Справа №2-о/331/113/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, -

В С ТА Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1, в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2017 року, заінтересована особа Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона є онучкою ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2017 року в с. Сніжне Донецької області.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР № 068342 від 18.07.2017 р., виданим Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Регістраційної палати Міністерства юстиції ДНР.

У серпні 2017 року вона звернулася до Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2017 року в с. Сніжне Донецької області.

Проте, у реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2017 року, та видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено з посиланням на те, що свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті необхідно для оформлення документів про отримання спадщини за заповітом.

На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, місце смерті -с. Сніжне Донецької області, дата смерті 16 липня 2017 року.

Заявник надав суду заяву, зазначивши, що заяву підтримує та просила суд її задовольнити.

Представник Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що заперечень відносно заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви заявника та представника заінтересованої особи по справі, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, померла 16 липня 2017 року в с. Сніжне Донецької області.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серія ДНР № 068342 від 18.07.2017 р., виданим Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Регістраційної палати Міністерства юстиції ДНР.

У серпні 2017 року заявниця звернулася до Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2017 року в с. Сніжне Донецької області.

Проте, в реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2017 року, та видачі відповідного свідоцтва заявниці було відмовлено з посиланням на те, що свідоцтво про смерть серія ДНР № 068342 від 18.07.2017 р., видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940.

Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини проти Туреччини (зокрема «Loizidov v. Turkey», «Cyprus v. Turkey», а також Молдови та Росії (зокрема «Mozer v. the Repyblic of Moldova and Rassia», «Ilascu and Oters v. Moldova and Rassia» документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнанних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, місце смерті - с. Сніжне Донецької області, дата смерті 16 липня 2017 року, що передбачено ст. 257-1 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 257-1, 258 ЦПК України, частинами 1-3 ст. 9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №№ 1207-VІІ, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, місце смерті - с. Сніжне Донецької області, дата смерті 16 липня 2017 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

17.08.2017