Справа № 314/2936/17
Провадження № 2-з/314/15/2017
У Х В А Л А

іменем України

02.08.17 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді: Кіяшко В.О., секретар Павлівська І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на ? спадкового майна в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2017 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на ? спадкового майна в порядку спадкування за законом.

01 серпня 2017 року ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області провадження у справі №314/293617 відкрито.

Разом з позовом надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом:

1.Накладання арешту на житловий будинок, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Декабристів, будинок 15.

2.Накладання арешту на гараж, літ. Е, площею 20.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Високовольтна (Тельмана) б. 23 (належав спадкодавцю на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2003 р. про визнання права власності на гараж).

3.Накладання арешту на житловий будинок № 85 по вулиці Миру в селі Сергіївка Вільнянського району Запорізької області.

4.Накладання арешту на земельну ділянку площею 0,3324 га, що розташована по вулиці Миру 85 в селі Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для особистого підсобного господарства, що належала померлому згідно ОСОБА_3 на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 023417 від 25.12.2000 р.

5.Накладання арешту на земельну ділянку кадастровий номер :07:070:004 площею 0,0075 га, розташованої по вулиці Високовольтній 23 у місті Запоріжжі, цільове призначення для розташування капітального гаража.

6.Накладання арешту на земельну ділянку площею 4.50 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, с. Сергіївка по вул. Мира, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю ІІ-ЗП № 035409 від 24.02.2003 року на підставі розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 28.01.2003 року за № 44.

7.Накладення арешту на квартиру № 36, що знаходиться у місті Запоріжжя по вулиці Іванова 81 а, власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

8. Заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, повязані з розпорядженням майном, що є предметом спору до розгляду справи по суті та набранням рішення законної сили.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що необхідність застосування судом заходів до забезпечення позову обґрунтовується тим, що на теперішній час у позивача з відповідачем 1 виник спір щодо спадкового майна, внаслідок чого відповідач відмовляється надати позивачу правовстановлюючі документи на майно, що є предметом спору для подання заяви про прийняття спадщини, то є побоювання, що відповідач може розпорядитися цим майном за власним розсудом без згоди позивача.

З позовної заяви та наданих до суду доказів вбачається, що позивачем вживались заходи щодо прийняття спадщини шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений ст. 1270 ЦК України строк, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг за № 48561294 від 27.07.2017 р.

Однак, позивачу було розяснено, що відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів процедуру вирішення зазначеного питання розглядається в судовому порядку.

Також, позивач зазначає, що після того, як їй було відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадщини, вона звернулася до відповідача з проханням надати їй всі правовстановлюючі документи, так як в свій час всі документи позивач передала відповідачу. Однак, відповідач відмовився повернути документи на все спірне майно, мотивуючи це тим, що ніякого спадкового майна не існує та що відповідач є єдиним власником всього майна, що належало батькам. Також позивач зазначає, що остання зареєстрована та мешкає в будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Декабристів, будинок 15, що належав на праві власності її матері. І цей будинок відповідач вже зареєстрував на себе. Відповідач постійно погрожує позивачу виселенням. Іншого житла позивач не має.

Сторони у судове засідання не викликались, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи той факт, що забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, оскільки між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позовним вимогам, судом встановлено, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України, передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов'язковим до виконання.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з позову та підтверджується доданими документами позивач по справі - ОСОБА_1 після смерті батьків є спадкоємицею за законом першої черги. Іншим спадкоємцем є відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, кожному із спадкоємців припадає по ? частці спадкового майна.

У визначений ст. 1270 ЦК України строк, позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг за № 48561294 від 27.07.2017 р.

Однак, їй було розяснено, що відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів процедуру вирішення зазначеного питання розглядається в судовому порядку.

Факт того, що відповідач почав розпоряджатися спірним спадковим майном є те, що будинок, який належав матері, відповідач зареєстрував вже на себе. Як вбачається з доказів, які надані до суду позивач іншого житла не має, окрім будинку № 15 по вулиці Декабристів у місті Запоріжжя , що відповідач зареєстрував на себе.

Суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання рішення суду по даній справі в подальшому.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пленуму Верховного Суду України розяснює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначене вище дає цілком обґрунтовані підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В силу п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватися шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження вимог заяви, тобто заява про забезпечення позову є обґрунтованою та відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 Григорівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ІДН НОМЕР_2, паспорт серія та номер СЮ 193189, виданий 03.11.2010 року Михайлівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, Михайлівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на ? спадкового майна в порядку спадкування за законом задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок № 85 по вулиці Миру в селі Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,3324 га, що розташована по вулиці Миру 85 в селі Сергіївка Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для особистого підсобного господарства, що належала померлому згідно ОСОБА_3 на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 023417 від 25.12.2000 р.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :07:070:004 площею 0,0075 га, розташованої по вулиці Високовольтній 23 у місті Запоріжжі, цільове призначення для розташування капітального гаража.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 4.50 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, с. Сергіївка по вул. Мира, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю ІІ-ЗП № 035409 від 24.02.2003 року на підставі розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 28.01.2003 року за № 44.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Декабристів, будинок 15, що належить відповідачу ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2, паспорт серія та номер СЮ 193189, виданий 03.11.2010 року Михайлівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Накласти арешт на гараж, літ. Е, площею 20.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Високовольтна (Тельмана) б. 23, власником якого був ОСОБА_4. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2003 р. серія та номер: 2-736/2003 про визнання права власності на гараж. Номер обєкта в РПВН 269329.

Накласти арешт на квартиру № 36, що знаходиться у місті Запоріжжя по вулиці Іванова 81 а, власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Заборонити ОСОБА_2, паспорт серія та номер СЮ 193189, виданий 03.11.2010 року Михайлівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області вчиняти будь-які дії, повязані з розпорядженням майном, що є предметом спору до розгляду справи по суті та набранням рішення законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду видана 02.08.2017

Строк предявлення виконавчого документу до виконання: до 02.08.2018

Суддя В.О. Кіяшко

02.08.2017