Справа № 329/613/17
Провадження № 2/329/224/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.06.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району реєстраційної служби Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 28. Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 07 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З лютого 2016 року відповідач проживає окремо, так як спільне життя не склалося. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, працює, має можливість і зобов'язаний утримувати спільну дитину.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи думку відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивач та відповідач спільно проживали з 01.06.2012 в зареєстрованому шлюбі, який 07 вересня 2016 року розірваний в установленому законом порядку, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 07 вересня 2016 року, справа № 329/742/16-ц. Від вказаного шлюбу в них народилася дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Іловайської міської ради міста Харцизька, Донецької області від 07.11.2013, серії НОМЕР_1. На теперішній час позивач і відповідач проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачем.

Факт проживання малолітньої дитини з матір'ю, підтверджується довідкою про склад сім'ї позивача, виданої виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області Стульневський старостинський округ № 13 від 22.06.2017.

Як пояснила позивач, відповідач є матеріально забезпеченим та має постійну роботу.

З пояснень позивача також вбачається відсутність між сторонами домовленості про сплату відповідачем аліментів на утримання спільної дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх роз'яснень, а також факт проживання відповідача окремо від позивача і їхньої спільної дитини, зважаючи на відсутність між позивачем та відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільної дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з матір'ю та кошти витрачені на дитину повинні бути достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, матеріальне становище відповідача, який працює, відсутність у нього інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, відсутність рухомого та нерухомого майна. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 23 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 23 червня 2017 року по 22 липня 2017 року включно.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, для утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць за період з 23 червня 2017 року по 22 липня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Богослов