Єдиний унікальний номер 240/32/17 Номер провадження 22-ц/775/936/2017
Головуючий в I інстанції Шинкаренко А.І. Єдиний унікальний номер 240/32/17
суддя доповідач Новосядла В.М. Номер провадження 22-ц/775/936/2017
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів:Агєєва А.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря: Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 31 березня 2017 року у цивільній справі за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 31 березня 2017 року відмовлено в задоволенні позову обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергії.

Не погодившись із рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що пропуск строку пред'явлення судового наказу до виконання є підставою для відмови в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності при зверненні до суду з позовом.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представник позивача не з'явився, повідомлений належними чином про час і місце розгляду справи під розписку у відповідності до частини 3 статті 191 ЦПК України.

Відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається.

В січні 2017 року обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію в розмірі 13 868 гривень 90 копійок за період з листопада 1997 року по 31 грудня 2011 року (а.с.2-3).

В березні 2017 року позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 13 439 гривень 66 копійок за період з листопада 1997 року по 31 грудня 2011 року (а.с.94).

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 9 червня 2015 року скасовано судовий наказ Олександрівського районного суду за №2н/537/52/2012 від 13 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» заборгованості за теплопостачання станом на 1 грудня 2011 року - 13 868 гривень 90 копійок (а.с.25-26).

ОСОБА_2 у суді першої інстанції звернувся із заявою про застосування позовної давності (а.с.52).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути суму боргу, що була стягнута на підставі вказаного судового наказу, тобто за період з листопада 1997 року по 31 грудня 2011 року, який був виданий у лютому 2012 року.

Період заборгованості за теплопостачання включає в себе два періоди з 1997 року по січень 2004 року (період дії Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року) та з січня 2004 року по грудень 2011 року - період дії Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року.

Згідно із статтею 85 ЦПК УРСР яка діяла на момент виникнення заборгованості за період з 1997 року по січень 2004 року право на вчинення процесуальних дій втрачається з закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд не знайде підстав для продовження або поновлення строку.

На відміну від ЦК України в редакції 2004 року згідно із нормами ЦПК УРСР в редакції 1963 року суд зобов'язаний застосувати строк позовної давності незалежно від заяв осіб з цього приводу.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач не просив поновити строк для звернення до суду.

За частинами 1, 2 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Відповідний правовий висновок висловлено Верховним Судом України в постановах від 13 січня 2016 року (справа № 6-931цс15) і від 21 січня 2015 року (справа № 6-214цс14).

У лютому 2012 року, внаслідок звернення позивача до суду із заявою про видачу наказу, яку було розглянуто по суті і задоволено судом, строк позовної давності відповідно до частини 2 статті 264 ЦК України було перервано.

Судовий наказ № 2-ц/537/52/2012 від 13 лютого 2012 року був пред'явлений до виконання у виконавчу службу із порушенням строків пред'явлення виконавчого листа на виконання ( а.с.107).

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подання позивачем заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

Відповідно до частини 3 статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Після переривання перебігу позовної давності у лютому 2012 року строк звернення до суду із позовом сплинув у лютому 2015 року, а позивач звернувся до суду з позовом у січні 2017 року.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволені позову через пропуск строку позовної давності.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не встановлено.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відхилення апеляційної скарги, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про пропуск строку позовної давності є необґрунтованим, оскільки ці обставини були предметом розгляду суду першої інстанції, яким була належна правова оцінка, яка узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладених у постановах від 13 січня 2016 року (справа № 6-931цс15) і від 21 січня 2015 року (справа № 6-214цс14).

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: