Справа №: 398/1742/17
провадження №: 2-о/398/136/17
РІШЕННЯ
Іменем України
"11" серпня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини, заінтересована особа Олександрійська міська рада Кіровоградської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що померлі доводилися один одному матір`ю та сином, а їй рідним батьком та бабусею. Даний факт заявнику потрібен для прийняття спадщини. Також заявниця просить встановити факт прийняття ОСОБА_3 , 1926 року народження спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви та просили їх задоволити.

Представник заінтересованої особи надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши заявника і його представника, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтвердили той факт, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 та з ними проживала бабуся ОСОБА_6 та свідкам відомо, що вона була бабусею ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_3 .

З письмових пояснень ОСОБА_7 , яка працює бухгалтером Житлово-будівельного кооперативу «Вуглинка-2» від 28.07.2017 року вбачається, що у період з 1996 року до 1998 року у кв. АДРЕСА_1 проживала сім`я ОСОБА_8 та мала такий склад: ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_10 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_10 .

Інформація, яка міститься у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , вказує, що вона уклала шлюб з ОСОБА_9 20.12.1986 року та має прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_12 , відповідно свідоцтва про народження №1256, виданого 22 травня 1926 року Народним Комісаріатом Внутрішніх Справ.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження №1256, яке видане 22 травня 1926 року Народним Комісаріатом Внутрішніх Справ здійснено неправильний переклад українською мовою з російської, зокрема, зазначено «Дробіт», а потрібно « ОСОБА_13 ».

Отже, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин в даному випадку необхідне для документального оформлення передачі майнових прав зацікавленій особі.

Суд вважає, що факт родинних відносин заявником підтверджений та надає їй право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 заявник звернулася до державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1, але постановою від 13.04.2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують факт родинних чи інших відносин, а також щодо прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 та після її смерті залишилося майно, яке належало померлій та відкрилася спадщина.

ОСОБА_2 , до її смерті, була зареєстрована та проживала у кв. АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 проживав разом з нею та прийняв фактично в управління володіння 1 / 4 частки квартири, так як заповіту на випадок її смерті вона не складала.

Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, ст. 548 ЦК УРСР.

За приписами ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд звертає увагу, що застосування фактичного вступу у володіння або управління спадковим майном як спосіб прийняття спадщини для регулювання спадкових відносин можливе лише, якщо спадщина відкрилася під час дії ЦК УРСР, тобто до 01 січня 2004 року, була прийнята зазначеним способом хоча б одним із спадкоємцем (абз. 1 п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю ОСОБА_3 та він фактично прийняв спадщину, яка складається з 1 / 4 частка кв. АДРЕСА_1 , бо це майно перейшло в його володіння та управління.

Однак у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, тому право власності за ним не зареєстровано.

Відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 74 роки.

Аналізуючи докази у їх сукупності в даній справі, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 прийняв у спадщину майно: 1 / 4 частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2

Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявник захищає порушене право у такий спосіб, тому є добросовісним учасником цивільних правовідносин.

Крім того, обставин, які б вказували, що окрім заявниці в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено, тому вимоги заяви підлягають задоволенню.

На підставі п. 1 ст. 256, 259, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що померлі доводилися один одному матір`ю та сином, а їй рідним батьком та бабусею.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , 1926 року народження спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА