Справа № 739/828/17
Провадження № 2/739/306/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та надвірні будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який належав його батьку ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначений вище житловий будинок та надвірні будівлі. Він належним чином прийняв спадщину свого батька. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності батька на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Короп Коропського району Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 15 серпня 2013 року (а.с. 12).

З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 14 серпня 2017 року вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі ОСОБА_3 на день смерті мав на території ради на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 і був головою домогосподарства (а.с. 27).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок літера «А-1», 1950 року забудови, сарай літера «Б-1», гараж літера «Г-1» та погріб, загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 103 211 грн. 00 коп. (а.с. 7-8). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_3, останнім зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Отже записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином записом в погосподарській книзі Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, збудований у 1950 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є сином ОСОБА_3, що встановлено рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2017 року (а.с. 6).

Згідно довідки приватного нотаріуса Шик А.Л. від 28 квітня 2017 року позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 і за його заявою заведено спадкову справу №91/2015, інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає.

Отже, після смерті ОСОБА_3 в силу положень 1218, 1220 ЦК України, спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_3 за законом, тобто до позивача.

З повідомлення приватного нотаріуса Шик А.Л. від 28 квітня 2017 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який належав ОСОБА_3 не може бути видане позивачу, оскільки відсутні документи, які б посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав його батьку, однак це право не визнається через відсутність у батька правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 10, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко