Справа № 526/1270/17
Провадження № 2/526/712/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

при секретарі Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Бобрицької сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в:

до суду звернулисяОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовною заявою дотериторіальної громади в особі Бобрицької сільської ради про визнання права власності на спадщину.

У позовній заяві позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх чоловік та батько ОСОБА_3, який постійно проживав у власному домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1. За життя він зробив заповіт, яким заповів все своє майно позивачу - ОСОБА_2, яка протягом шести місяців після смерті батька подала заяву про прийняття спадщини. На її ім'я Гадяцькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину на ? частини належних ОСОБА_3 земельного паю та майнового паю, інша ? частина вказаного спадкового майна була успадкована позивачем ОСОБА_1, як обов'язкова частка.

Позивачі вирішили оформити право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, але державний нотаріус відмовив їм, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, тому вони звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину, в якому просили визнати за ними по ? частині за кожним вказаного домоволодіння.

ПозивачіОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, направили заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідачатериторіальної громади в особі Бобрицької сільської ради у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову позивачів не заперечує.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Бобрицької сільської ради про визнання права власності на спадщину підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1 станом на 01.07.1990 відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 були: ОСОБА_3 - голова двору, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4.

Як свідчить свідоцтво про одруження, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1958 року.

Частиною 1 ст. 120 ЦК Української РСР передбачалось, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чиномОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, наділені правом власності на майно колгоспного двору, оскільки вони станом на 01.07.1990 були його членами, томуїм фактично належить по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Як свідчить свідоцтво про смерть, видане Бобрицькою сільською радою, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис про смерть № 3.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 19.05.2017 № 02-20/517, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1. На день її смерті разом з нею були зареєстровані син ОСОБА_3 та невістка ОСОБА_1 Інших зареєстрованих осіб станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 за вказаною адресою не значилось.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 243 від 02.08.2017, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

За частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час смерті ОСОБА_4, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Зі змісту довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради від 19.05.2017 № 02-20/517 слідує, що на час смерті ОСОБА_4 разом з нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_3 Даний факт свідчить про те, що він прийняв спадщину після померлої матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, зокрема домоволодіння по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 став власником 2/3 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, з яких 1/3 частина належить йому, як члену колгоспного двору, а іншу 1/3 частину домоволодіння він фактично отримав у спадок від матері ОСОБА_4

14 листопада 2006 року ОСОБА_3 на випадок смерті зробив заповітне розпорядження: все належне йому майно заповів дочці ОСОБА_2. Вказаний заповіт нотаріально посвідчено секретарем виконавчого комітету Бобрицької сільської ради 14.11.2006 та зареєстрований в реєстрі за № 66.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 15.

Як свідчить свідоцтво про народження, померлий ОСОБА_3 був батьком позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_2, що також слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу.

Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори від 02.08.2017 № 243, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2. 17 вересня 2008 року видавались свідоцтва про право на спадщину, на пайову земельну ділянку та майновий пай, на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яка прийняла спадщину фактично.

Спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 заведена 02.03.2007 та зберігається у Гадяцькій державній нотаріальній конторі, про що також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

Постановою державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2017, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1житловий будинок позначений літ. А-1 загальною площею - 54,7 кв.м, житловою площею - 26,7 кв.м, літня кухня - літ. Б,б, гараж - літ. В, сарай - літ. Г, вбиральня - літ. Д, огорожа № 1, колодязь питний № 2.

Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано не було, про що свідчать відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта від 19.05.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» зазначено, що перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини.

Той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, будучи дружиною померлого ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, що складається з будинковолодіння поАДРЕСА_1, оскільки на момент смерті чоловіка проживала разом з ним та була зареєстрована за однією адресою.

Судом встановлено, що на момент смерті чоловіка ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, досягла пенсійного віку, тобто була непрацездатною.

Враховуючи те, що померлий ОСОБА_3, згідно заповіту призначив своїм спадкоємцем позивача ОСОБА_2, а позивач ОСОБА_1 в силу ст. 1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку у спадщині, що залишилась після смерті чоловіка, тому суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачами права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 328, 1223, 1241, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 197, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Бобрицької сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 у вигляді ? частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, розташоване на земельній ділянці фонду Бобрицької сільської ради, що в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею - 54,7 кв.м, житловою площею - 26,7 кв.м, літньої кухні - літ. Б,б, гаража - літ. В, сараю - літ. Г, вбиральні - літ. Д, огорожі № 1, колодязя питного № 2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину цього ж домоволодіння, яка належить їй фактично, але на яку відсутні правовстановлюючі документи та на 1/6 його частину, що є обов'язковою часткою у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_3, тобто загалом визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, розташоване на земельній ділянці фонду Бобрицької сільської ради, що в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею - 54,7 кв.м, житловою площею - 26,7 кв.м, літньої кухні - літ. Б,б, гаража - літ. В, сараю - літ. Г, вбиральні - літ. Д, огорожі № 1, колодязя питного № 2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л. І. Тищенко