Справа № 310/2604/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Прінь І. П.,

за участі секретаря судового засідання: Бевз О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 06.06.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку №Z02PJH. 17.06.2008р. до договору № Z02PJH банківського рахунку було укладено додаток №7, відповідно до якого позичальник отримала кредит у сумі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач умови договору не виконує, кредитні кошти не повертає, у звязку з чим станом на 06.02.2017р. має заборгованість у сумі 88340,16 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 10621,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 45390,57 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 32328,20 грн. Рішенням Бердянського міськрайонного суду №2-977/10 від 07.07.2010р. з відповідача вже стягнута заборгованість за цим договором у розмірі 17374,60 грн. 24.07.2014 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру. У разі припинення субєкта підприємницької діяльності- фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа- підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю усім своїм майном. Тому позивач просить стягнути різницю між стягнутою вже сумою заборгованості та заборгованістю станом на 06.02.2017р, а саме: заборгованість у розмірі 70965,56 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом 40981,62 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29983,94 грн.

Позивач, посилаючись на ст.ст. 526,527,530 ЦК України просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також стягнути судові витрати

Представник позивача ОСОБА_2 ( за довіреністю) у судове засідання не зявився, просить розглядати справу без його участі. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення у газеті «Запорізька Правда» (а.с.43). Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не подала.

Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

06.06.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку №Z02PJH.

17.06.2008р. до договору № Z02PJH від 06.06.2008р. було укладено додаток №7, згідно з яким відповідач отримала кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

24.07.2014 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру (а.с.80).

З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі №6-125 цс 13.

Згідно п.5.8 договору банківського рахунку за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим Договором, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Відповідно до п.3.2, 3.3 Додатку до Договору відповідно до ст212 ЦК України у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобовязань з погашення кредиту. передбачених цим додатком до Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійної ставки річних інтервалу «16-30 днів» від суми залишку непогашеної заборгованості. Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з пп.31,32 цього додатка до Договору, здійснюється в порядку, визначеному в пп.1.11,2.3 цього додатка до Договору. відсотки, не сплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Згідно з п.5.1 Додатку до Договору у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобовязань: зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених пп.1.5,1.9,1.12.1, 3.1,3.2,3.3 цього додатка до Договору; термінів повернення кредиту й інших витрат, передбачених пп.1.3,1.4,1.6,1.7,1.8,1.9,1.12.2,1.12.4 цього додатка до Договору, винагороди, передбаченої пп.1.10,3.3,3.5,3.6 цього додатка до Договору Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 06.02.2017 року (а.с.16-17) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 88340,16 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 10621,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 45390,57 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 32328,20 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.07.2010р. було задоволено позов ЗАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z02PJH. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17374,60 грн. За змістом рішення суду ця заборгованість була розрахована станом на 28.07.2009р. і складалася з: заборгованості за кредитом 10621,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4408,95 грн., пені 2344,26 грн.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 26 травня 2016 року у справі N 6-157цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За умовами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідач заяви про застосування позовної давності суду не подавав.

Таким чино, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню З відповідача підлягає стягнення заборгованість у розмірі 70965,56 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом 40981,62 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29983,94 грн.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір у сумі 1600,00 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 549, 610, 629, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 169,209, 212-215,224-228 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( 71100, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094,м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) заборгованість за договором №Z02PJH від 17.06.2008 року у сумі 70965,56 грн. (сімдесят тисяч девятсот шістдесят пять гривень пятдесят шість копійок), яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом 40981,62грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 29983,94 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_3