БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1103/17
Провадження № 2/497/680/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В.,

за відсутністю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просила визнати за нею, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., - право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та право власності на 1/3 частину цього ж житлового будинку, як за членом колгоспного двору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона у встановленому законом порядку прийняла цю нерухомість у спадщину, але оформити спадщину у нотаріуса і одержати свідоцтво про право власності не може у зв`язку з тим, що спадкодавець своєчасно, за життя, не оформила свідоцтва про право власності на свою частку домоволодіння, хоча мала на це право, а також не може зареєструвати за собою право власності на свою частину вищезазначеного домоволодіння, що належить їй, як члену колгоспного двору, - через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього її права, тому вона, позивач, змушена звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач - Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області - до суду надіслала заяву про слухання справи за відсутністю ї представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1, видане 21.11.2008 року Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №19 (а.с.4);

- відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009р., р.№2352, спадкова справа №299/09, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 (а.с.6);

- ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2 (свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_2 видане 24.05.2016 року Ізмаїльським відділом РАЦС управління РАЦС Москви, актовий запис №1574 (а.с.8);

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_1 - позивачка; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.5);

- згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (НОМЕР_3 від 13.05.1977р.), її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13) ,

- позивач змінила прізвище після укладення шлюбу з ОСОБА_4 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, видане 10.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №76),

- згідно довідки Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області від 01.06.2017 року за №436, ОСОБА_2 постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, у вказаному будинку вона була зареєстрована та проживала одна по день смерті (а.с.10);

- постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 09.06.2017 року за №1063/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно - частину спірного житлового будинку, що вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_2, - у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю частку житлового будинку (а.с.16);

- рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №35985220 від 05 липня 2017 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на частку вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.17);

- згідно відповіді нотаріальної контори на запит суду за № 1448 №01.16 від 07.08.2017 р., спадкова справа щодо майна ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., - заводилася, спадкоємцем за законом є позивач ОСОБА_1, яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою, крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що інший спадкоємець за законом син ОСОБА_6 заявою 31.05.2016 року відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2

-згідно відповіді нотаріальної контори на запит суду за № 1448 №01.16 від 07.08.2017 р., спадкова справа щодо майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,- не заводилася.

- згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009 року, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 - у виді земельної ділянки, розміром 4,9999 га, яка розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належало померлої на підставі державного акту серїї НОМЕР_5 від 03.08.2012 року. ;

- відповідно до заяви голови Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, сільська рада вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: вул. Центральна 83 , с.Баннівка, Болградський район, Одеська область, не може зареєструвати право власності у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються її права як власника.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.16, 317-319, 321, 328, 392, 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.12 Закону України "Про власність", ст.ст.10, 11, 59-60, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на будинок - задовольнити в повному обсязі .

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., - право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, к за членом колгоспного двору, - право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова