Справа № 729/1170/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Кузюри В.О.

при секретарі Ященко Л.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на нерухоме майно ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати спільним майном подружжя 1/2 частину житлового будинку , що розташований в АДРЕСА_1 та поділити майно , визнавши за кожним право власності по 1/4 частині.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 30.09.1997 року до 12.05.2014 року вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі . В 2000 році за час перебування в шлюбі був придбаний будинок , який був зареєстрований за матір"ю позивача ОСОБА_5 та дружиною ОСОБА_4 по 1/2 частині за кожним.

На даний час у позивача з відповідачкою існує спір щодо права на вказане майно.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною власністю.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння , користування і розпорядження майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно , набуте за час шлюбу .

Відповідно до ч. 1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної сумісної власності , незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна , що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ст.70 СК України , ст.372 ЦК України).

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати , що йому з відповідачем належить право власності на вказану частину будинку , по 1/4 частині за кожним.

В судовому засідання позивач вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити . В своїх показах зазначив , що як такої купівлі -продажу будинку не було фактично . Спірний будинок належав його бабусі ОСОБА_6 В м. Мелітополь була квартира , яка належала відповідачці , її батьку та дочці . Дочка була неповнолітня , а батько відповідачки наполягав на продажу квартири , тому щоб надали дозвіл на її продаж необхідно було показати , що у неї є інше житло. Було вирішено було оформити договір купівлі-продажу. Ніхто ніяких коштів не сплачував , так як на той час всі проживали як одна сім"я. В спірному будинку позивач та відповідач були прописані з часу укладення шлюбу , ще до оформлення договору. Куди пішли гроші від продажу квартири в м. Мелітополь він не знає. Батько відповідачки казав , що то квартира була надана йому , можливо він і забрав всі кошти від її продажу.

Представник позивача підтримала вимоги , просить їх задовольнити. До викладеного доповнила , що між продажем квартири в м. Мелітополь та купівлею частини будинку в м. Бобровиця існує значний проміжок часу , відповідачкою не надано жодного доказу що саме гроші від продажу квартири були вкладені в покупку частини будинку .Отже вказана частина будинку є спільною власністю , відповідач не довів жодним чином протилежне.

Представник відповідача заперечує щодо задоволення позову , так як відповідач надала докази того , що 1/2 частина будинку в АДРЕСА_1 належить їй на праві особистої приватної власності , оскільки вона придбана на її особисті кошти , виручені від продажу квартири , яка належала їй , батьку та дочці, що підтверджується договором купівлі-продажу , доданим до заперечень.

Розглянувши позовну заяву , заслухавши учасників процесу , дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.09.1997 року до 12.05.2014 року , що підтверджується даними рішення суду про розірвання шлюбу , копією свідоцтва про шлюб ( а.с.9,10).

Відповідно до копії договору купівлі- продажу (а.с.11) , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір укладений 22.02.2000 року , тобто будинок був придбаний в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі позивача та відповідача.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною власністю.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння , користування і розпорядження майном , що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно , набуте за час шлюбу .

Відповідно до ч. 1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної сумісної власності , незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна , що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ст.70 СК України , ст.372 ЦК України).

Відповідно до договору купівлі -продажу від 27.11.1999 року в м. Мелітополь ( а.с. 53) була продана квартира , що належала ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Крім вказаного договору відповідач не надала жодного належного доказу , що саме за кошти , виручені від продажу квартири в м. Мелітополь вона придбала 1/2 частину будинку в м. Бобровиця ( наприклад підтвердження , що кошти зняті для оформлення договору з депозитного рахунку , де вони знаходилися) . Відповідачкою не надано доказу також на підтвердження тієї обставини , що вона взагалі отримала кошти після продажу квартири ( розписки , що кошти були поділені між продавцями).

Отже 1/2 частина будинку в АДРЕСА_1 є спільною власністю позивача та відповідача і належить їм в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 110, 213-215, 218 ЦПК України ,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати , що 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2000 року , посвідченому державним нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної контори Янчук В.О. , зареєстрованим в реєстрі за № 475 , є об"єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності по 1/4 частині за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бобровицький районний суд.

Суддя :