Провадження № 2/760/6575/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів та різних поглядів на життя.

Позивач зазначає, що з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо.

Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала і погодилася на розірвання шлюбу, також вважаючи збереження шлюбу неможливим.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, що міститься в матері ріалах справи (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Також встановлено, що сторони на даний момент не підтримують шлюбних відносин, та спільного господарства не ведуть.

Аналізуючи матеріали справи, приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства згідно якого шлюб ґрунтується на взаємній згоді чоловіка та дружини, суд вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Ухвалою суду 12.04.2017 сторонам було надано строк на примирення, проте вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не дали позитивних результатів.

Вказані обставини визнали сторони в суді.

Оцінюючи пояснення сторін та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім цього, встановлено, що спірні питання щодо поділу майна між сторонами будуть вирішувати окремо.

Донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112 СК України, ст.ст. 3,4, 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 877 від 05.06.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: