справа №619/1649/17
провадження №2/619/1024/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого судді -Якименко Л.О.
за участю секретаря судового засідання - Ломанової І.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом та про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по набувальній давності.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомдо Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом та про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по набувальній давності.
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що згідно договору дарування від 02.09.1958 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори Островерх за реєстровим номером 4245, ОСОБА_3 є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по вулиці Кірова (нині вул. Котляревського) № 6 смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.
08.10.1958 року вищевказане право власності було зареєстроване в БТІ в інвентаризаційну книгу №2 за реєстровим № 5, на підставі договору дарування від 02.09.1958 року,посвідченого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4245.
Позивач у справі з 1994 року прописаний у вищевказаному житловому будинку, постійно в ньому проживає, здійснює догляд, виконує поточний та капітальний ремонт, обробляє город, сплачує комунальні послуги.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 14.06.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 577981, виданим 17.01.2017 року виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 71.
Його дружина - ОСОБА_4 спадщину після його смерті прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем, здійснивши поховання спадкодавця, вступивши в фактичне управління та володіння спадковим майном.
Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року (який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого.
Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.
Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
ОСОБА_4 померла 05.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 093475, виданим Слатінською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 02.
За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 02.12.1993 року, посвідчений секретарем виконкому Слатінської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 127, яким заповіла позивачу у справі (онукові) все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде їй належати на день смерті.
ОСОБА_5 (син ОСОБА_4Й.) помер 15.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 396730, виданим виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 51.
ОСОБА_6 - (донька ОСОБА_4Й.) померла 11.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 552221, виданим виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 93.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач прийняв як шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини так і шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7
Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця.
Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 04.03.2017 року проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по вулиці Котляревського № 6 смт. Слатине Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа 1074, реєстровий номер 1-5). За вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 28,6 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», колодязь літ. «N», огорожа № 1-4.
На протязі тривалого часу позивач відкрито, безперервно, добросовісно володіє вищевказаним житловим будинком в цілому.
Ним неодноразово проводилися капітальні та поточні ремонти всього будинку, що надало змогу експлуатувати нерухомість тривалий час.
Вбачається що майно не є повністю його, оскільки формально право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку має ОСОБА_2 - відповідач у справі, а оскільки ця частина не є його власністю повністю, то являється чужим або безхозним з точки зору права власності.
ОСОБА_2 продав по розписці свою частку у праві спільної власності на вищевказаний житловий будинок та виїхав проживати до м. Харкова приблизно з 1994 року. Документально купівлю-продаж не оформив, отримав гроші за розпискою. Новий власник ? частини будинку йому не відомий, однак з його вини виникла пожежа в цій половині будинку, після якої він зник. Внаслідок пожежі житлова площа будинку зменшилась на 14,5 кв.м. в звязку з тим, що частина будинку зруйнована пожежею.
При оформленні права власності в порядку спадкування у нотаріуса, йому було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.
Обєкт набувальної давності нерухоме майно: житловий будинок та господарські будівлі та споруди.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність з поставленням у справі заочного рішення, що суд вважає за можливе.
Відповідач у справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність в заочному судовому засіданні.
Представник Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, в подані до суду заяві не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, розгляд справи просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе.
Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає неповажною причину неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_2, оскільки він завчасно повідомлений про час та місце судового засідання, про поважні причини неявки суду не повідомив, причина неявки не підтверджена відповідними документами.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин.
Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору дарування від 02.09.1958 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори Островерх за реєстровим номером 4245, ОСОБА_3 є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по вулиці Кірова (нині вул. Котляревського) № 6 смт. Слатине Дергачівського району Харківської області.
08.10.1958 року вищевказане право власності було зареєстроване в БТІ в інвентаризаційну книгу №2 за реєстровим № 5, на підставі договору дарування від 02.09.1958 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4245.
Позивач у справі з 1994 року прописаний у вищевказаному житловому будинку, постійно в ньому проживає, здійснює догляд, виконує поточний та капітальний ремонт, обробляє город,сплачує комунальні послуги.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 14.06.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 577981, виданим 17.01.2017 року виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 71.
ОСОБА_4 (дружина спадкодавця) спадщину після його смерті прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем, здійснивши поховання спадкодавця, вступивши в фактичне управління та володіння спадковим майном.
ОСОБА_4 померла 05.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 093475, виданим Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 02.
За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 02.12.1993 року, посвідчений секретарем виконкому Слатінської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 127, яким заповіла позивачу у справі (онукові) все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде їй належати на день смерті.
ОСОБА_5 (син ОСОБА_4Й.) помер 15.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 396730, виданим виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 51.
ОСОБА_6 - (донька ОСОБА_4Й.) померла 11.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 552221, виданим виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 93.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач прийняв як шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини так і шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7
Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця.
Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 04.03.2017 проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по вулиці Котляревського № 6 смт. Слатине Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа 1074, реєстровий номер 1-5). За вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 28,6 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», колодязь літ. «N», огорожа № 1-4.
На протязі тривалого часу ОСОБА_1 відкрито, безперервно, добросовісно володіє вищевказаним житловим будинком в цілому.
Позивачем неодноразово проводилися капітальні та поточні ремонти всього будинку, що надало змогу експлуатувати нерухомість тривалий час.
Вбачається що майно не є повністю власністю позивача, оскільки формально право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку має ОСОБА_2 - відповідач у справі, а оскільки ця частина не є його власністю повністю, то являється чужим або безхозним з точки зору права власності.
ОСОБА_2 продав по розписці свою частку у праві спільної власності на вищевказаний житловий будинок та виїхав проживати до м. Харків приблизно з 1994 року. Документально купівлю-продаж не оформив, отримав гроші за розпискою. Новий власник ? частини будинку позивачеві не відомий, однак з його вини виникла пожежа в цій половині будинку, після якої він зник. Внаслідок пожежі житлова площа будинку зменшилась на 14,5 кв.м. в звязку з тим, що частина будинку зруйнована пожежею.
При оформленні права власності в порядку спадкування у нотаріуса, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.
Обєкт набувальної давності нерухоме майно: житловий будинок та господарські будівлі та споруди.
Згідно із ст. 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Факт того, що обєкти фактично є житловим будинком та господарськими спорудами, підтверджується тим, що вони використовувалися за цим цільовим призначенням.
Згідно із ст. 344 ЦК України: «Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито,безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність),якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний обєкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).
Добросовісність підтверджується тим фактом, що використання нерухомості ніколи не мало умислу причинити шкоду іншій особі, позивач не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі.
Відкритість володіння також мала місце. Нерухомість була очевидна для третіх осіб, які мали можливість її бачити, не перешкоджався доступ для державних контролюючих осіб. Володіння майном здійснювалося без усякого приховування цього факту.
Безперервність володіння підтверджується, тим що останні роки будівля виступає житловим приміщенням у якому весь час проживали люди. Перебіг строку набувальної давності починається з моменту володіння. Отже безперервність володіння строком 10 років, є такою що дотримана позивачем у справі.
Відповідно до статтей 330, 334 ЦК право власності на нерухоме майно виникає у добросовісного набувача з дня державної реєстрації.
Факт постійного проживання позивача за вищевказаною адресою підтверджується довідкою селищної ради, будинковою книгою, актом депутата.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 16, 330, 344, 355, 368, 370, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1261, 1268, 1270 ЦК України , керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 224-233 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 28,6 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», колодязь літ. «N», огорожа № 1-4, що розташовані по вулиці Котляревського (колишня вул. Кірова) № 6 смт. Слатине Дергачівського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, померлої 05.01.2007 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 28,6 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Г», погріб літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», колодязь літ. «N», огорожа № 1-4, що розташовані по вулиці Котляревського (колишня вул. Кірова) № 6 смт. Слатине Дергачівського району Харківської області по набувальній давності.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 10-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 10-денний термін апеляції до апеляційного суду Харківської області з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко