Справа № 161/1399/17
Провадження № 2/161/2329/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства № 7 про захист прав споживача шляхом зобов»язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житлово-комунального підприємства № 7 про захист прав споживача шляхом зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має намір укласти з відповідачем договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки він є споживачем житлово-комунальних послуг. На дані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Вказує, що у березні 2016 року він надіслав заяву на адресу відповідача з метою укладення договору. На вказану заяві отримав відповідь, в якій вказано, що договір слід укласти, особисто зявившись до технічного відділу підприємства. При цьому в листі-відповіді були вказані дні і години роботи підприємства, а також запропоновано з»явитися для укладення договору протягом одного місяця з дня отримання листа. У квітні 2016 року він знову надіслав на адресу відповідача заяву з проханням надіслати договір рекомендованим листом, так як прийти в дні і години роботи ЖКП № 7 він не має можливості, оскільки зайнятий на роботі. У травні 2016 року він звернувся з заявою до ЖКП № 7 з тим же проханням, додавши, що ЖКП № 7 порушує чинне законодавство, однак, відповідь надійшла така ж сама, тільки з тією різницею, що договір він має підписати в диспетчерській підприємства. Зазначає, що останнє звернення було ним надіслано у грудні 2016 року. Порушене ним питання по суті не вирішене і до нині, відмова відповідача від надсилання договору поштою, грубо порушує його права як споживача, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку. Внаслідок таких дій відповідача йому завдана моральна шкода у розмірі 15000 грн., яка виявилася у постійних душевних переживаннях з приводу тривалого невиконання відповідачем його законних прав по укладенню та надсиланню поштою договору про надання послуг утримання будинку та прибудинкової території, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді. З врахуванням наведеного, позивач просить суд зобовязати відповідача ЖКП № 7 підготувати та укласти з ним договір про надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, надіславши договір поштою, та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Позивач в судому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач суду пояснив, що бездіяльність відповідача щодо не надсилання договору поштою, призвела до порушення його прав як споживача, через що він поніс моральні та фізичні страждання.

Представник відповідача в судове засідання 15.08.2017 року не зявилася, в попередніх судових засіданнях позов не визнавала, просила відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог. Крім того, пояснила, що ЖКП № 7 неодноразово повідомляло позивача про можливість зявитися у диспетчерській підприємства, що працює цілодобово, для ознайомлення з умовами договору про надання послуг та його підписання. Однак, позивач в ЖКП № 7 не зявляється, а тому вважає, що позивач сам ухилявся від укладення такого договору. Крім того, ще у 2012 році, відповідачем на адресу позивача направлялвся договір поштовим відправленням, однак ОСОБА_1 договір не підписав та назад не повернув.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Згідно з ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 в .м Луцьку. Між позивачем та ЖКП № 7 встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку № 3552.

Із матеріалів справи вбачається, що з метою захисту своїх прав як споживача житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 14 березня 2016 року звернувся у ЖКП № 7 із заявою про намір заключити договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 3).

У відповідь на заяву ЖКП № 7 25 березня 2016 року № 165 надали відповідь, у якій вказали, що позивач як споживач послуг, зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору протягом одного місяця з дня отримання листа. Крім того, вказали, що позивачу слід зявитися в технічний відділ ЖКП № 7 для укладання договору у визначений час (а.с. 8).

Заявою від 11 квітня 2016 року адресованою на імя начальника ЖКП № 7 ОСОБА_1 повідомив, що немає змоги прийти особисто для підписання договору, оскільки робочі дні технічного відділу ЖКП № 7 збігаються з графіком роботи його підприємства, а тому просить надіслати рекомендованим листом на його адресу договір для ознайомлення та підписання (а.с. 4).

З відповіді ЖКП № 7 від 27 квітня 2016 року № 258 вбачається, що ОСОБА_2 було запропоновано погодити та підписати проект договору про надання послуг в диспетчерській ЖКП № 7, яка працює цілодобово, при собі слід мати документи, що посвідчують особу, свідоцтво про право власності на житло. Також, зазначили, що 07.11.2012 року ними надсилався рекомендованим листом проект договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (вих. №6.1-9/204), який ОСОБА_1 не було повернуто (а.с. 9).

В подальшому, 06 травня 2016 року, ОСОБА_1 була направлена на адресу відповідача ще одна заява аналогічного змісту та отримана відповідь з аналогічним змістом (а.с. 5, 10).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони не можуть досягнути згоди щодо місця підписання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зі ст. 627 ЦК України слідує, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону - підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Договір про надання послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій"

Аналізуючи зміст ч. 1 ст. 630 ЦК, статей 19 - 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" приходить до висновку, що умови типового договору, які набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та при пустими доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав як споживача комунальних послуг, оскільки ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося зявитись у ЖКП № 7 для встановлення його особи, ознайомлення з проектом типового договору про надання послуг та можливого підписання вказаного договору.

Неможливість ОСОБА_1 зявитись за адресою відповідача у звязку зі збігом робочих годин його підприємства з годинами роботи ЖКП № 7 не може бути визнано порушення його прав, оскільки ОСОБА_1 були запропоновані інші варіанти для підписання вказаного договору запропоновано зявитися у будь-який зручний для нього час цілодобово.

Посилання позивача на ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, а саме на те, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, тощо, суд вважає безпідставним, оскільки норми Господарського кодексу України не поширюються на правовідносини сторін у даному спорі, по своїй правовій природі ці правовідносини не є господарськими.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди також не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Із змісту п. 1, п. 2 ч. 8, 9 ст.16 Цивільного кодексу України, вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

На обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди позивач зазначив, що така шкода йому завдана протиправною поведінкою відповідача , яка полягає і тривалому невиконанні відповідачем його законних вимог по укладанню та надісланню поштою договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Суд вважає позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дії відповідача у даному випадку були неправомірними і цими неправомірними діями позивачу було завдано моральної шкоди, між діями відповідача, як і не надано жодних доказів на підтвердження того, що така шкода взагалі була йому заподіяна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Оскільки позивач за даною категорією справ на момент звернення до суду від сплати судового збору був звільнений на підставі ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 16, 23, 626, 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства № 7 про захист прав споживача шляхом зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3