Справа № 600/889/16-ц
Справа № 2/600/145/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: судді Гриновець О.Б.

секретар Сташків О.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт.Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олесинської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Олесинської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за нею як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року право власності на житловий будинок загальною площею 57,0 м.кв., жилою площею 48,0 м.кв., побудований з каменя, літню кухню загальною площею 20,2 кв.м. побудовану з каменя, сарай загальною площею 55,9 м.кв., побудований з каменя опоки, сарай загальною площею 17,8 м.кв. побудований з дощок, погріб загальною площею 20,2 м.кв., побудований з каменя, що знаходяться по АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що батьку ОСОБА_2 20.04.1990 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, який належав до колгоспного двору і складався з двох членів. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_3. Козівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки такий суб'єкт приватної власності як колгоспний двір не визначений діючим законодавством.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала лист, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а.с.30).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті батьків та просить справу розглядати без його участі (а.с.29).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно витягу з погосподарської книги Олесинської сільської ради Козівського району Тернопільської області №545 від 25.11.2015 року та відповідно наданих копій свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок та довідки Олесинської сільської ради Козівського району Тернопільської області НОМЕР_1 від 12.09.2016 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи господарства колгоспний двір і в такому були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору - ОСОБА_2, дружина ОСОБА_3 (а.с.13, 17-18).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то кожному із них фактично належала 1/2 частина колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с.9-10).

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 у належному порядку та у строк, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМО №362645 від 16.10.2009 року (а.с.11).

Після смерті членів колишнього колгоспного двору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належала спадкодавцям на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.04.1990 року та довідки Олесинської сільської ради Козівського району Тернопільської області НОМЕР_1 від 12.09.2016 року (а.с.15).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є їх дочка ОСОБА_1, яка в шестимісячний строк після смерті своїх батьків прийняла спадщину та звернулась до нотаріуса.

24.04.2017 державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на колгоспний двір, оскільки відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства (а.с.26).

Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в належному порядку, а також те, що ніхто не оскаржує її право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 158, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року право власності на житловий будинок загальною площею 57,0 м.кв., жилою площею 48,0 м.кв., побудований з каменя, літню кухню загальною площею 20,2 кв.м. побудовану з каменя, сарай загальною площею 55,9 м.кв., побудований з каменя опоки, сарай загальною площею 17,8 м.кв. побудований з дощок, погріб загальною площею 20,2 м.кв., побудований з каменя, що знаходяться по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець