У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, про визнання договору довічного утримання недійсним,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним договір довічного утримання від 03 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 940. На обґрунтування вимог послалася на те, що вона є спадкоємцем за заповітом від 17 липня 2009 року спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, яким є 59/100 частини квартири АДРЕСА_1. Спадкове майно вона прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем у вказаній квартирі та була в ній зареєстрована. Лише після смерті ОСОБА_6 їй стало відомо про наявність договору довічного утримання від 03 листопада 2011 року, який вона просить визнати недійсним, оскільки на момент укладення спірного правочину між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, ОСОБА_6 перебував у стані коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного судум. Києва від 13 квітня 2017 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір довічного утримання від 03 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.,зареєстрований у реєстрі за № 940. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, керуючись вимогами ст.ст. 225, 744, 1268 ЦК України, суди дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_6 на момент складання договору довічного утримання від 03 листопада 2011 року страждав на легку розумову відсталість (розумову відсталість у ступеню вираженої дебільності) - Б 70.0 згідно МКХ-10 та за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, про визнання договору довічного утримання недійсним, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ