Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2713/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Степаненко О.М.

за участю секретаря Чмих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Кредобанк», третя особа Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2008 між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі-продажу квартир №227 по вул. Героїв Дніпра, 53 в м. Черкаси, згідно якого сторони зобовязувались укласти основний договір купівлі-продажу до 12.02.2009. На підтвердження намірів укласти основний договір позивач ОСОБА_1 сплатила в момент підписання попереднього договору 55000 доларів США. Однак ОСОБА_2 відмовився укладати основний договір купівлі-продажу квартири.

11.03.2009 нею до Соснівського районного суду м. Черкаси була подана позовна заява про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири та стягнення боргу з ОСОБА_2 Одночасно з позовом була подана заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2008.

Водночас Соснівським районним судом м. Черкаси під час постановлення ухвали про забезпечення позову замість квартири №227 накладено арешт на квартиру №277.

24.06.2009 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26.11.2009, розірвано попередній договір купівлі-продажу квартири від 16.09.2008 та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу та штрафу на загальну суму 777700 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 55000 доларам США.

Під час виконавчого провадження в жовтні 2014 їй стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на підставі договору про відступлення прав від 16.12.2011 та договору іпотеки №2/2009-І від 22.06.2009.

Неправильне зазначення Соснівським районним судом м. Черкаси номеру квартири при вирішенні питання про забезпечення позову надало можливості безперешкодно ОСОБА_2 укласти договір іпотеки незважаючи на те, що останньому було достеменно відомо про встановлену судом заборону.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважає, що укладання договору іпотеки №2/2009-І від 22.06.2009 між ОСОБА_2 та ПАТ «Кредобанк», предметом якого є квартира АДРЕСА_1, унеможливило виконання судового рішення від 24.06.2009, що порушило її майнові права.

Просила визнати договір іпотеки недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 за договором адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив застосувати строки позовної давності та відмовити у позові.

Представник відповідача ПАТ «Кредобанк» в судове засідання не зявився був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, із заявами про можливість розгляду без їх участі не звертався, як і не повідомляв про причини неявки. Суд ухвалив про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказах.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 не приймала участь у розгляді справи, звернулась із заявою про розгляд справи без її участі, при розгляді покладалась на розсуд суду.

Представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, просила застосувати строки позовної давності та відмовити у позові.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, а тому підстави для застосування строків позовної давності суд не перевіряв.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, 24.06.2009 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26.11.2009, розірвано попередній договір купівлі-продажу квартири від 16.09.2008 та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу та штрафу на загальну суму 777700 грн., що за курсом НБУ еквівалентно 55000 доларам США.

Під час судового розгляду судом вирішувалось питання щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру (ухвала від 13.03.2009 по справі №2-2937/09). В судовому рішенні зазначена квартира АДРЕСА_2, яка і арештована судом в якості забезпечення позову. Інших судових рішень, які б підтвердили факт допущення судом описки у визначенні номеру арештованої квартири позивачем не надано.

Таким чином суд не може самостійно робити висновки про можливе неправильне зазначення квартири, яка піддана арешту із-за відсутності у суду права тлумачити інші судові рішення.

Ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси про арешт квартири №277 була виконана Першою черкаською державною нотаріальною конторою, що є підтвердженням відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (інформаційна довідка з Державного реєстру від 23.01.2017 №78643186).

Також встановлено, що 22.06.2009 між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки №2/2009-І. Предметом іпотеки договором визначена квартира АДРЕСА_1.

Як зазначено у договорі п.2.1.1. відсутність заборони відчуження Предмета іпотеки підтверджувалась на той час витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна №23861366 від 22.06.2009.

Вказані обставини дають можливість вважати, що на час укладання та нотаріального посвідчення договору іпотеки №2/2009-І від 22.06.2009 квартира АДРЕСА_1 могла бути предметом іпотеки в розумінні Закону України «Про іпотеку».

Таким чином посилання позивача на Правову позицію Верховного Суду України, яка висловлена у постанові №6-605цс15 від 25.05.2016, про відсутність права у особи розпоряджатися нерухомим майном, якщо йому достеменно відомо про встановлену судом заборону відчужувати майно, не може бути застосована, так як судовим рішенням був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка не є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 22.06.2009.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Визначений термін дає підстави констатувати, що іпотекодавець ОСОБА_2 залишається володіти та користуватись вказаною квартирою, тобто залишається власником квартири, а відтак укладання договору іпотеки не є правочином направленим на відчуження нерухомого майна. При цьому факти порушення виконання умов кредитного договору №160/2006 від 30.08.2006 з боку ОСОБА_2, судом не встановлені, а позивачем не підтверджені. А тому стверджувати про наміри впровадження процедури реалізації іпотечного майна з боку іпотекодердателя для задоволення своїх вимог станом на час розгляду справи у суду немає підстав.

Суд також врахував, уразі якщо позивач ОСОБА_1 не зможе в інший спосіб виконати рішення суду та стягнути із ОСОБА_2 на її користь суму еквівалентну 55000 доларам США за рахунок іншого встановленого майна (рухомого чи нерухомого), або добровільного виконання цього рішення самим ОСОБА_2, вона зможе претендувати на другорядне задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна після іпотекодержателя, або задовольнити свої вимоги за рахунок цієї квартири після припинення зобовязань за кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 202-213 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 169, 209, 212, 213, 215, 223, 294-296, 360-7 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки №2/2009-І від 22.06.2009 укладений між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 та застосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_7