Справа № 150/435/17
Провадження № 2/150/188/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 серпня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю секретаря Гендзьори О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Чернівецького районного суду з вищевказаним позовом. Зазначила, що шлюб із відповідачем зареєструвала 29 серпня 1998 року в виконкомі Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис № 6. За час перебування у шлюбних відносинах у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач від обовязку батька щодо виховання та утримання дітей ухиляється, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом і просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилась, у позовній заяві просить розглянути справу без її участі у звязку з виїздом за кордон, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання 26.07.2017 та 10.08.2017 не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які повернулись на адресу суду з відміткою про вручення даних повідомлень адресату.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на викладене, а також зважаючи на строки розгляду справи, визначені ст. 157 ЦПК України, суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, розглядає справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Шлюб між сторонами зареєстровано 29.08.1998 виконкомом Гонтівської сільської ради, про що зроблено актовий запис за № 6. Від спільного подружнього життя у сторін народились двоє дітей: син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-АМ №105141 та І-АМ №011043.

Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 261 від 18.07.2017. Згідно довідок № 457 від 18.07.2017 та № 458 від 18.07.2017, виданих Гонівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини Чернівецького району Вінницької області, діти в даний час здорові, на диспансерному обліку не перебувають.

Згідно свідоцтв про народження серії І-АМ №105141 та І-АМ №011043, відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак, добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримування дітей сторонами не подано і судом не встановлено.

Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VII встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум, зокрема на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей доцільно стягнути з відповідача 1/3 частину всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття.

За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, відтак, в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 180,182,183,191 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст.10, 11,60, 81, 88, 212-218, 224-233 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити.

Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову, 18.07.2017, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Б. Кушнір