Провадження № 2/161/3406/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

16 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3про стягнення аліментів в розмірі 1/4 доходів відповідача, але не менше за встановлений законодавством мінімум. Аліменти стягувати до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають дочку ІНФОРМАЦІЯ_1. Наразі шлюб між ними розірваний, а позивач з дітьми проживає окремо.

З наведених підстав просить суд стягувати з відповідача щомісячно на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення повноліття.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак у заяві від 16 серпня 2017 року просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак у заяві від 16 серпня 2017 року визнав позовні вимоги визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 12 жовтня 2001 року по 20 липня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Матеріалами справи підтверджується, що від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Наразі, як встановлено під час судового розгляду, сторони проживають окремо, а дитина фактично проживає з матір'ю.

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з дитиною та не приймає участі в її утриманні, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною.

З врахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача слід присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

А статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини.

Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 від всіх доходів та визнав позов.

Частиною четвертою статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, тому вони підлягають до задоволення у повному обсязі.

При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги шляхом щомісячного стягнення з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від його сукупного доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, від дня подання позовної заяви з 16 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави.

Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн, тому вказаний розмір судового збору суд стягує з відповідача на користь держави.

На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 174, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від його сукупного доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви з 18 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Рішення суду допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров