Справа № 2-14/10-1902
У Х В А Л А

09 серпня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої Зушман Г.І.

з участю: секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-14/2010/1902 (2-767/09) за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, до ВАТ КБ «Надра» про визнання договору кредитної лінії недійсним,-

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, в якій просять скасувати заходи забезпечення позову у виді тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон, встановлених ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2009 року в цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заяви посилаються на те, що 03 серпня цього року в аеропорту міста Києва «Бориспіль», їм, як громадянам України, було відмовлено у перетині кордону України. З рішення відділу прикордонної служби України вони дізналися, що ухвалою Борщівського районного суду від 02 листопада 2009 року були встановлені тимчасові обмеження у праві їхнього виїзду за кордон. Про таке рішення суду вони не були обізнані. Ознайомившись із ухвалою суду та матеріалами цивільної справи вони встановили, що відносно них встановлено тимчасові обмеження у праві виїзду за кордон, однак такої ухвали вони не одержували, хоча в матеріалах справи є супровідний лист про надіслання їм такої ухвали. Вказали, що в ст.152 ЦПК України не передбачено такого виду забезпечення позову як вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України і такий захід не може бути застосовано на стадії розгляду цивільної справи.

В судове засідання заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхній представник адвокат ОСОБА_3 не зявилися, подавши заяви про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову у їхній відсутності.

Представник відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши доводи заяви про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2009 року в цивільній справі № 2-767/09 в забезпечення позову відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено тимчасові обмеження у праві виїзду за кордон відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заборонивши кожному з них виїжджати за межі України до закінчення провадження у справі.

Рішенням Борщівського районного суду від 15 січня 2010 року позов відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. В зустрічному позові ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_4 регіональне управління, про визнання договору кредитної лінії недійсним відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2010 року рішення Борщівського районного суду від 15 січня 2010 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним п.3.1.2.2 кредитного договору скасовано, і в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, в решті рішення суду залишено без змін. Дане рішення набрало законної сили 23 березня 2010 року. 31 серпня 2010 року виконавчі листи було направлено на адресу філії ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений ст. 152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з змісту ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Вирішення судом питання про обмеження у виїзді за межі України можливе в порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Згідно з положеннями ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом ч. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна людина має право залишати будь яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до вимог якої, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, ухвалою Борщівського районного суду від 02 листопада 2009 року застосовано такий захід забезпечення позову, що суперечить основоположним правам і свободам людини всупереч нормам Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

За вказаних обставин, заходи забезпечення позову у виді тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.154 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-14/10-1902 (2-767/09) за позовом відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у виді тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительці м.Борщів, вул.Шевченка,13/7 Тернопільської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 заборонивши кожному з них виїжджати за межі України, встановлені ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2009 року в справі № 2-767/09.

Копію ухвали направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України для відому та виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання її копії через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуюча: