Справа № 473/2503/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року по цивільній справі № 473/2503/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на 1/5 частку квартири у порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на 1/5 частку квартири у порядку спадкування були задоволенні у повному обсязі. Було визнано за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 02 липня 2015 року в місті Вознесенську Миколаївської області.

31 липня 2017 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1, в якій вона просила роз'яснити рішення суду від 22 листопада 2016 року, в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2, вказавши, що 1/5 частка квартири належала ОСОБА_3, спадкоємцем якого була ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

В судове засіданні сторони не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином , причину своєї неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України можливе роз'яснення рішення суду, а не ухвали, і тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З врахуванням викладеного, суд приходить до наступного, однією з вимог, якій повинно відповідати судове рішення, є його ясність, визначеність. У судовому рішенні в ясній формі має бути дана відповідь на головні питання справи: про долю позову, розмір задоволеної вимоги. У резолютивній частині рішення не повинно бути умов, що викликають спір при виконанні рішення.

Розяснення рішення це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 215 ЦПК рішення суду складається з:

1) вступної частини із зазначенням: часу та місця його ухвалення; найменування суду, що ухвалив рішення; прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом;

3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався;

4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

В мотивувальній частині рішення судом було встановлено, що ОСОБА_2, як спадкоємець четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини, до складу якої входить 1/5 частка квартири, що належала ОСОБА_3, однак не оформила свої спадкові права.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року необхідно розяснити в в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2, вказавши, що 1/5 частка квартири належала ОСОБА_3, спадкоємцем якого була ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Керуючись ст.209, ст.210, ст.221, ст.293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Розяснити рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на 1/5 частку квартири у порядку спадкування.

Зміст рішення необхідно розуміти так, що за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнається право власності на 1/5 частку квартири № 34 по вул. Шевченка в будинку №33 в м. Вознесенську в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 02 липня 2015 року, що належали ОСОБА_3, який помер 16 серпня 2001 року, спадкоємцем якого була ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.М. Ротар