АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/127/17
Провадження № 22-ц/790/3286/17 Головуючий 1-ї інстанції - Уханьова І.С.
Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із договорів
позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

при секретарі: Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» - Мухи Павла Валерійовича на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Харківській області про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника,-

ВСТАНОВИЛА:

31 січня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Харківській області про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника.

В обґрунтування позову зазначили, що 05 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та застави майна № 0. Відповідно до умов вказаного договору вона отримала кредит у сумі 35 700,00 доларів США та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит до 04 квітня 2014 року, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

В забезпечення умов кредитного договору ОСОБА_2 передала у заставу автотранспортний засіб. Вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 212 100,00 грн.

27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінив своє найменування на публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк»).

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги.

Згідно з зазначеним договором ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ТОВ «Кредекс Фінаннс» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором від 05 травня 2007 року.

Таким чином, до ТОВ «Кредекс Фінанс» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту та застави майна.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 не були погашені належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки, графік погашення заборгованості порушений.

Станом на 16 грудня 2016 року заборгованість за кредитними договором склала 227 450,13 грн.; по нарахованим та не сплаченим відсоткам на дату відступлення права вимоги - 167 119,64 грн.; нараховані відсотки заборгованості кредитного договору 134 423,96 грн.; нараховані 3% річних від простроченої суми 6 842,20 грн., а всього 528 993,73 грн.

Позивач, з урахування уточнених позовних вимог, просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту та застави майна № 0 від 05 квітня 2017 року звернути стягнення на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_2 ТОВ «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Кредекс Фінанс»); надати (визнати) право ТОВ «Кредекс Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені ОСОБА_2 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_2 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку; витребувати у ОСОБА_2 та інших осіб, підприємств, установ, організацій автомобіль марки TOYOTA CAMRY; рік випуску 2007; реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 04.04.2007 року, та передати у володіння ТОВ «Кредекс Фінанс»; стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Харківській області про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредекс Фінанс» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам по справі. Висновок суду, що представник ТОВ «Кредекс Фінанс» 19 грудня 2016 року направив повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором або передати предмет застави (автомобіль) у володіння товариства, але відмітки про отримання відповідачем вказаного повідомлення не має, спростовуються матеріалами справи. В матеріалах справи наявна копія повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання відповідачем, яке було відправлено ТОВ «Кредекс Фінанс» на адресу відповідача за обраним місцем реєстрації, список відправлень з рекомендованим повідомленням та копія чека, що виступають беззаперечним доказом повідомлення відповідача, в тому числі і про заміну кредитора в зобов'язанні обтяження. Також суд першої інстанції при ухваленні рішення від 30 березня 2017 року проігнорував правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у справі за № 6-10-цс13від 06 березня 2013 року зміст якої повністю підтверджує правомірність та законність подання позову ТОВ «Кредекс Фінанс» з обраним способом звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем, оскільки, саме позивачу надається право на власний розсуд обирати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем. Не відповідають фактичним обставинам і посилання суду першої інстанції, що не надано суду відомостей щодо реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна - звернення стягнення на предмет застави

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Кредекс Фінанс» - Бриль І.В. апеляційну скаргу підтримував.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області до суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позовні вимоги є передчасними, оскільки ТОВ «Кредекс Фінанс» в установленому законом порядку не направив ОСОБА_2 повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором або передачі предмета застави у володіння товариства.

ТОВ «Кредекс Фінанс» не надав суду відомостей щодо реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що договором про надання споживчого кредиту та застави майна № 0 від 05 квітня 2007 року було передбачено звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, але зазначений спосіб позивачем обраний не був.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання , зокрема щодо наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та наведені докази на їх підтвердження, інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їх правовідносини.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 05 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та застави майна № 0 (а.с. 12-22).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 35 700,00 доларів США та взяла на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 04 квітня 2014 року згідно з графіком, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за зазначеним договором ОСОБА_2 передала у заставу автомобіль, тип ТЗ: легковий; марка TOYOTA; модель CAMRY; рік випуску 2007; номер кузова НОМЕР_2; реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 04 квітня 2007 року (а.с. 12, 14).

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та застави майна від 05 квітня 2007 року № 0.

Таким чином, до ТОВ «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконувала умови договору, у зв'язку з чим на 16 грудня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 528 993,73 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 79-81).

Відповідно до ст. 572 ЦК України за договором застави кредитор (застоводавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем.

Зібрані по справі докази свідчать про те, що строк дії договору закінчився 04 квітня 2014 року (а.с. 12).

На час закінчення дії договору, умови договору виконані не були, заборгованість по кредитному договору погашена нею не була (а.с. 79-81).

У зв'язку з чим, ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право звернення на предмет застави.

Доводи суду першої інстанції стосовно того, що ТОВ «Кредекс Фінанс» не направив ОСОБА_2 повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором або передати у їх володіння, що є підставою для відмови у задоволенні позову, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки за кредитним договором строк виконання зобов'язання настав.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2016 року ТОВ «Кредекс Фінанс» направив повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором або передачі предмета застави у їх володіння (а.с. 82-83).

Доводи ОСОБА_2 про те, що вона не отримала зазначене повідомлення спростовується списком № 111, щодо направлення ОСОБА_2 рекомендованою поштою повідомлення за адресою: м.Вовчанськ, вул. Перемоги, буд. 22, тобто за адресою, яка зазначена у договорі про надання споживчого кредиту, та реєстром рекомендованих відправлень, в якому є печатка «КМД УДППЗ «Укрпошта» Київ 80, вул. Нижньо - Юрківська, 3 про отримання 19 грудня 2016 року та отправлення зазначеного повідомлення (а.с. 12, 130 -132).

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності реєстрації в Державному реєстрі відомостей про право ТОВ «Кредекс Фінанс» на звернення на предмет забезпечувального обтяження по вищезазначеному договору про надання споживчого кредиту та застави майна № 0 спростовуються витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з якого вбачається, що право звернення стягнення на рухоме майно на підставі договору факторингу від 20 квітня 2012 року зареєстроване 16 грудня 2016 року за ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с. 125).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що звернення до суду ТОВ «Кредекс Фінанс» з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника є передчасним.

Відповідно до правової позиції, Верховного Суду України, викладеної в постанові від 06 березня 2013 року по справі № 6-10цс13, зазначено, що нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою - покупцем або на публічних торгах.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновки суду першої інстанції, щодо застосування норм права мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що ТОВ «Кредекс Фінанс» вправі обрати вищезазначений спосіб захисту порушених прав.

Проте, при розгляді справи як в суді першої, так і апеляційної інстанції, було встановлено, що за договором купівлі - продажу від 09 грудня 2016 року ОСОБА_2 продала автомобіль ОСОБА_5, яка до участі у справі залучена не була (а.с. 100-101, 178).

Між тим, згідно до відомостей регіонального сервісного центру МВС в Харківській області 09 грудня 2016 року вищевказаний транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_5 на підставі договору № 6349/2016/ 235978 від 09 грудня 2016 року.

На транспортний засіб закріплено номерні знаки НОМЕР_4 та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 (а.с. 100).

За таких обставин, судом першої інстанції до участі у справі не була залучена ОСОБА_5, яка на теперішній час користується зазначеним автомобілем та на її ім'я оформлені правоустановчі документи, які в установленому законом порядку не оспорені.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ч.1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст. 33 ЦПК України передбачено, що залучення до участі належного відповідача та співвідповідачів здійснюється судом першої інстанції за клопотанням позивача.

За таких обставин, колегія суддів не має правових підстав для залучення до участі у справі в якості відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Колегія суддів, ухвалює нове рішення, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Харківській області про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника відмовляє з інших підстав.

На підставі викладеного, ст. ст. 572, 590, 627 ЦК України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 25, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», керуючись, ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. 316, ст. 317, ст. 319, ст. 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» - Мухи Павла Валерійовича - задовольнити частково.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2, третя особа: регіональний сервісний центр МВС в Харківській області про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук