пр.№6/759/140/17
ун.№759/7735/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: заінтересованої особи ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Колодчука С.В., заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 р. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та вилучення паспорта боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, п/б, до виконання своїх майнових зобов'язань за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2016 року на користь ОСОБА_4.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ч.1). Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч.2).

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, просив розглядати подання без його участі (а.с.48).

Боржник та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні подання.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні у Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП №49891660, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/759/3935/15 виданого Святошинським районним судом м. Києва (а.с. 49).

21.01.2016 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 50).

01.02.2016 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 52).

ОСОБА_1 29.01.2016 звернувся до Начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві із заявою про неможливість погашення боргу перед ОСОБА_4 (а.с. 53).

Відповідно до Акту державного виконавця від 15.06.2016 р. було встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 майна на яке можливо звернути стягнення відсутнє (а.с. 54).

Як вбачається з відповіді ДФС України № від 22.01.2016 боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 56) та пенсію не отримує, що підтверджується відповіді Пенсійного фонду України № від 21.01.2016 (а.с.57).

Державний виконавець не надав суду виконавче провадження, а надав лише вибіркові матеріали виконавчого провадження, тому суд вважає, що надані документи не підтверджують той факт, що боржник ухиляється від виконання обов'язків щодо погашення боргу.

Крім того, боржник в судовому засіданні надав виписки із медичної карти стаціонарного хворого на підтвердження того, що він перебував на лікуванні та не мав можливості погасити борг та надав квитанції про перерахунок грошових коштів у сумі 2 000, 00 грн. від 25.07.2017 та 2000 грн 00 коп. від 17.05.2017 на ім'я «ОСОБА_4», що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не ухиляється від погашення боргу (а.с. 123, 124, 125, 126).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній до 05.10.2016) та ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній з 05.10.2016) боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом (вимогою) державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Таким чином, оскільки з подання та документів наданих до нього не вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за рішенням суду, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Колодчука С.В., заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: