АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4381/17 Головуючий 1 інст. - Шишкін О.В.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Швецової Л.А.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною тривалою бездіяльністю,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Харківської області просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суб'єктом відповідальності є саме держава, а не конкретний орган досудового слідства, прокуратури або суду, що заподіяв шкоду.

Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Скасування постанов про відмову в порушенні кримінальної справи (закриття справи) не свідчить про протиправність дій прокуратури та органу слідства, про наявність їх вини та завдання цим шкоди.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно, без посилання на належні та допустимі докази, вказує на підтвердження факту спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди та без зазначення належних розрахунків, визначив компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що 29 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Топорковим С.С., інформація до ЄРДР у встановлений законом термін внесена не була.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 02.08.2013 року бездіяльність органу досудового розслідування була визнана незаконною та зобов'язано Прокуратуру Харківської області внести інформацію до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

На виконання ухвали суду, 16.08.2013 року інформацію внесено до реєстру за номером 0000130 за фактом вчинення діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Постановою від 29.08.2013 року позивачу відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні ЄРДР № 00130 за ч.1 ст.367 КК України.

28.09.2013 року відповідачем винесено постанову про закриття кримінального провадження, яке було скасовано ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.11.2013 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 15.09.2015 встановлено факт бездіяльності відповідача щодо невиконання ухвали суду про скасування постанови про закриття провадження у справі.

11.11.2015 року позивача визнано потерпілим у кримінальному провадженні 0000130.

Постановою від 30.11.2015 року вказане кримінальне провадження закрито.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11.08.2016 постанову від 30.11.2015 року скасовано як протиправну та зобов'язано відповідача продовжити розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.11.2013 року та ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11.08.2016 року визнано ухвали про закриття кримінального провадження протиправними.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка виявилась у його душевних стражданнях через тривале проведення досудового розслідування за його заявою про вчинення злочину та протиправні невизнання його потерпілим та закриття кримінального провадження - є доведеним. Відповідальність прокуратура повинна нести на загальних підставах.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Конституції України вказано, що Україна є правова держава.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно із вимогами ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає незалежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у звязку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України .

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

У справі, яка переглядається, позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури про відшкодування моральної шкоди, завданої прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю відповідача, пославшись на положення статті 1172 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1172, 1173 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Судова колегія погоджується з доводами позивача щодо неналежного виконання працівниками прокуратури своїх службових обов"язків , що виразились в неодноразовому скасуванні судом постановлених ними процесуальних рішень.

При цьому , при постановлені ухвал від 02.08.2013 року та від 15.09.2015 року судами було достовірно встановлено факти бездіяльності органу досудового розслідування, а саме невнесення інформації до ЄРДР та невиконання ухвали суду від 5 листопада 2013 року щодо відновлення досудового слідства.

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін і відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324,325 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Л.А. Швецова

Н.П. Пилипчук