Справа № 191/2202/17
Провадження № 2/191/1161/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Рожко ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 17.12.2016 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, шлюбі за актовим записом №220. В період шлюбу у подружжя народилась 17.03.2016 року дитина ОСОБА_3, яка на теперішній час проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою неповнолітню дитину. Тому, посилаючи на ст. ст.180, 182, 191 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.

До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії І-КИ №328613, виданого 17 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що 17 грудня 2015 року за актовим записом №220, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.9).

Відповідно до Свідоцтва про народження, ОСОБА_4 І-КИ №584953, виданого 30 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони у справі (а.с.8).

Довідкою, виданою 30.06.2017 року Синельниківським міським КП «ЖЕК-2», підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матірю за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 10/134 (а.с.5)

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на зазначене вище, визнання відповідачем позову, про що надано відповідну письмову заяву, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеній позивачем ОСОБА_1 частці, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч. 2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року.

Сторонам розяснити, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 03 березня 1983 року у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, паспорт серія АК №578200, виданий 12 липня 1999 року Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, яка народилася 15 січня 1991 року у м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт Серія АО №324579, виданий 08 лютого 2016 року Синельниківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до 17 березня 2034 року.

Стягнення провадити з 30.06.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 03 березня 1983 року у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, паспорт серія АК №578200, виданий 12 липня 1999 року Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4