Справа № 459/1452/16-ц
Провадження № 6/459/264/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

при секретарі Марковець Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернулася в суд з даним поданням. В обґрунтування останнього послалася на те, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження ЄДРВП № 53071734 з виконання виконавчих листів Червоноградського міського суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12611,32 грн. заборгованості та 100 грн. судових витрат. Зазначила, що протягом усього часу перебування виконавчого провадження на виконанні, державним виконавцем вжито всіх передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, проте боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду. Тому просить тимчасово обмежити останню у виїзді за межі України до виконання нею обовязків, покладених рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали подання суд встановив слідуюче.

06.12.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих листів Червоноградського міського суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 12611,32 грн. заборгованості та 100 грн. судових витрат.

Як видно з матеріалів подання, боржник має паспорт для виїзду за межі України та здійснювала перетин державного кордону 6 разів у 2015 році та двічі у 2016 році.

Доказів отримання боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень матеріали подання не містять.

Згідно з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишити будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними її демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобовязань.

Посилання державного виконавця на наявність у боржника закордонного паспорту не дає підстав для висновку про наявність у неї умислу на ухилення від виконання судового рішення. Відсутні докази, що остання ознайомлена з наявністю виконавчих проваджень.

Державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. Однаксуду не надано доказів, з яких би вбачалося ухилення боржника від виконання виконавчих документів, а саме невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Новосад