Справа № 351/1091/16-ц
Провадження № 22-ц/779/788/2017
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

за участю секретаря Мельник О.В., Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Снятинської районної державної адміністрації, Снятинської районної ради, Тростянецької сільської ради Снятинського району, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 про зобовязання розглянути заяви та винести рішення щодо приватизації земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Снятинського районного суду від 03 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом до Снятинської районної державної адміністрації, Снятинської районної ради, Тростянецької сільської ради.

Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі рішень Тростянецької сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3178 га в урочищі «Медвежанка» в с. Тростянець Снятинського р-ну було виготовлено технічну документацію та складено акт встановлення меж даної земельної ділянки, який відмовилась підписати суміжний землекористувач ОСОБА_3.

Позивач зверталася із письмовими заявами до відповідачів з проханням дати згоду на приватизацію даної земельної ділянки без згоди суміжного землекористувача, однак від Снятинської районної державної адміністрації та Снятинської районної ради жодної відповіді не отримала, а Тростянецька сільська рада відмовила їй, мотивуючи тим, що дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту.

У звязку з наведеним просила суд зобовязати відповідачів розглянути її заяви та винести рішення щодо приватизації нею земельної ділянки площею 0,3178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Медвежанка» в с. Тростянець Снятинського району.

13.01.2017 року судом залучено до участі в розгляді справи в якості співвідповідача відділ Держгеокадастру у Снятинському районі Івано-Франківської області, а також ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Заочним рішенням Снятинського районного суду від 03 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано відділ Держгеокадастру в Снятинському районі розглянути заяву ОСОБА_2 та прийняти рішення щодо приватизації земельної ділянки площею 0,3178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Медвежанка» с. Тростянець Снятинського району.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру в Снятинському районі та інших відповідачів з приводу приватизації земельної ділянки, а також будь-які рішення відділу Держгеокадастру з цього приводу. Тому вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для звернення позивача до суду з такими позовними вимогами.

Необґрунтованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 виготовила нову технічну документацію на землю з урахуванням висновків судової земельно-технічної експертизи без урахування спірної земельної ділянки, оскільки загальна площа захопленої ОСОБА_2 земельної ділянки апелянта становить 0,0703 га, а не 0,0375 га, як було взято до уваги судом.

Крім того, на думку апелянта дана справа має ознаки справи адміністративної юрисдикції, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У звязку з наведеним, ОСОБА_3 просить заочне рішення Снятинського районного суду від 03 березня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.06.2017 року замінено співвідповідача у справі відділ Держгеокадастру у Снятинському районі Івано-Франківської області на Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні представники апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд її задовольнити.

Позивач апеляційну скаргу не визнала, просила суд відмовити в її задоволенні.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представники Снятинської районної державної адміністрації, Снятинської районної ради, Тростянецької сільської ради Снятинського району в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про час та місце слухання справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.08.2010 року на підставі розпорядження Снятинської райдержадміністрації від 04.06.2010 року №196 ОСОБА_2 було видано Державний акт серії ЯИ №710238 про право власності на земельну ділянку площею 0,3607 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Тростянець, урочище «Медвежанка» (а.с. 96).

Встановлено також, що рішенням Снятинського районного суду від 14.06.2012 року вищевказаний Державний акт про право власності на земельну ділянку від 11.08.2010 року та Акт про встановлення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі) від 19.11.2010 року визнано недійсними, оскільки ОСОБА_2 було передано у приватну власність частину земельної ділянки площею 0,0375 га, яка перебувала у власності ОСОБА_3 (а.с. 100-101).

Листом №80/07-07 від 17.06.2014 року у відповідь на усне звернення Тростянецька сільська рада повідомила позивача, що урочище «Медвежанка» знаходиться за межами населеного пункту, а тому сільська рада не має повноважень для вирішення даного земельного спору (а.с. 5).

Згідно Договору №212то/л від 25.02.2015 року на замовлення ОСОБА_4 було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3178 га за вирахуванням площі земельної ділянки, яка входить до Державного акту ОСОБА_3 (а.с. 43-65).

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.04.2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Снятинської райдержадміністрації, відділу Держземагенства у Снятинському районі, Тростянецької сільської ради, ОСОБА_3 про визнання відмови ОСОБА_3 в погодженні зовнішніх меж суміжного землекористування неправомірною та зобовязання надання дозволу на встановлення зовнішніх меж земельної ділянки без погодження із суміжним землекористувачем, оскільки відсутні рішення відповідачів щодо вирішення питання приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки (а.с. 104-106).

12.05.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Снятинської районної ради, Снятинської райдержадміністрації, Тростянецької сільської ради із заявами щодо розгляду питання приватизації земельної ділянки площею 0,3178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту с. Тростянець без згоди суміжного землекористувача (а.с. 3-4).

Рішенням №37-4/2016 від 15.05.2016 року Тростянецька сільська рада відмовила у задоволенні заяви позивача, рекомендувала звернутися із заявою до відділу Держземагенства у Снятинському районі (а.с. 12).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи встановлено відсутність порушення права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 при приватизації ОСОБА_2 земельною ділянки площею 0,3178 га, а відділу Держгеокадастру у Снятинському районі надано повноваження щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Разом з тим, погодитися в повній мірі з таким висновком колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно із ст.ст. 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що питання щодо передачі у власність спірної земельної ділянки відноситься до компетенції районної Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року, згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зверталася до Снятинської районної державної адміністрації із заявою щодо вирішення питання про надання згоди на приватизацію земельної даної ділянки, однак, така була скерована для розгляду у відділ Держгеокадастру у Снятинському районі та на даний час залишилася без розгляду.

Що ж стосується посилань апелянта на порушення її прав як власника суміжної ділянки, то такі є передчасними.

Водночас, вирішення Снятинською районною державною адміністрацією питання приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки без погодження меж із суміжним користувачем не позбавляє ОСОБА_3 права на звернення до суду за захистом своїх прав у тому випадку, якщо такою приватизацією земельної ділянки у межах, встановлених актами компетентної комісії, буде порушено її права як суміжного землекористувача.

В звязку з вищенаведеним, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Снятинського районного суду від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Снятинську районну державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_2 щодо приватизації земельної ділянки площею 0,3178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в урочищі «Медвежанка» с. Тростянець Снятинського району Івано-Франківської області.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Василишин Л.В.

ОСОБА_5