Справа № 373/863/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2017 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

при секретарі Хоменко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду та просить постановити рішення про визнання за нею, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_4, право власності на спадкове майно: житловий будинок № АДРЕСА_1; земельну ділянку, загальною площею 0,644 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельної ділянки площею 0,394 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 та належали померлому ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 10.10.2000.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 28 березня 2005 року секретарем виконавчого комітету Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 10), за яким все своє майно заповів їй та сину ОСОБА_3 - відповідачу по справі в рівних частинах.

Вона від прийняття спадщини не відмовлялась і прийняла її відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Інший спадкоємець за заповітом син спадкодавця ОСОБА_3 подав заяву нотаріусу про відмову від своєї частини спадщини за заповітом та не заперечує, щоб спадкове майно було переоформлене відповідно до заповіту на позивача ОСОБА_1

Іншим спадкоємцем за законом першої черги є дружина померлого - ОСОБА_2, яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, крім того вона не претендує на обов'язкову частку у спадщині, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 35 за 2016 рік після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Постановою від 12.04.2017 № 38-02-31 їй було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину на спірне майно після смерті батька ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця на вищезазначений будинок та витяг з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, що позбавило можливості оформити спадщину на своє ім'я.

Факт володіння померлим ОСОБА_4 вищезазначеним будинком позивач підтверджує довідкою Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 83 від 06.03.2017 про те, що за даними погосподарської книги № 3 Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, особовий рахунок № 207-1 відкрито на ім'я ОСОБА_4; копією технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 06.03.2017 р. ТОВ «Лендвізор».

Факт володіння померлим ОСОБА_4 земельною ділянкою, загальною площею 0,644 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельної ділянки площею 0,394 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 підтверджує Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 10.10.2000 Малокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77.

Своє право на спадщину після смерті батька позивач підтверджує свідоцтвом про його смерть; свідоцтвом про своє народження; свідоцтвом про шлюб; копією заповіту, посвідченого 28 березня 2005 року секретарем виконавчого комітету Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 10); матеріалами спадкової справи № 35 за 2016 рік, заведеної приватним нотаріусом Воробей О.М. Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_6 та позивач не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник відповідача - Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову, наслідки визнання позову їм роз'яснені та зрозумілі.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи.

В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212 - 214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,644 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та земельної ділянки площею 0,394 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 10.10.2000 Малокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Рева