Справа № 161/2010/17 Провадження № 22-ц/773/979/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Губарик К.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.06.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Ціхоцьким В.В. був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, сплаті відсотків за користування кредитними коштами та іншими витратами, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 18334,97 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 31.12.2016 року та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких мотивів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору № б/н від 01.06.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Своїм підписом на заяві відповідач підтвердив згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір між ним та банком. Відповідно до умов даного договору, термін дії кредитного ліміту дорівнює дії платіжної карти. На виконання умов вищевказаного договору відповідачу було видано банком кредитну карту № 350790. Відповідач взяв на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

Однак, в порушення норм Цивільного кодексу та умов договору відповідач договірних зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на31.12.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 18334,97 грн., з яких: 263,91 грн. заборгованість за кредитом; 13021,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3700 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 849,28 грн. штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснював 23.08.2013 року, а позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення кредитної заборгованості лише 06.02.2017 року, а тому пропустив встановлений ст.257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності, про застосування якого письмово заявлено представником відповідача, що є підставою для відмови в позові. Позивачем жодних поважних причин пропущення строку для звернення до суду не наведено. Доказів про переривання строків позовної давності, чи про його зупинення відповідно до ст.ст. 263, 264 ЦК України позивачем не надано,

Однак з такими висновками суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, з наданого банком розрахунку, що останній платіж на виконання умов кредитного договору був здійснений ОСОБА_2 23.08.2013 року в розмірі 100 грн. погашення простроченого тіла кредиту (а.с. 4-5).

Крім того з доказів наданих представником позивача до апеляційної скарги, та в суді апеляційної інстанції, зокрема, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 з довідки про відкриття кредитної картки, виписки по картрахунку, встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до умов укладеного договору від 01.06.2011 року видано кредитну картку №350790 дата відкриття - 01.06.2011, термін дії 04/15.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки квітень 2015 року, а тому позивач звернувшись з позовом до суду 05.02.2017 року не пропустив строку позовної давності.

Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі N6-100цс14, яка є обовязковою для всіх судів України відповідно до вимог ст. 360-7ЦПК України.

Враховуючи наведене колегія судів приходить до висновку, про зменшення розміру пені до 300 грн. (розміру заборгованості за тілом кредиту), а тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 31 грудня 2016 року в розмірі 14 934 (чотирнадцять тисяч девятсот тридцять чотири) грн. 97 коп., яка складається з: 263, 91 грн. заборгованість за кредитом, 13021,78 заборгованість по процентах за користування кредитом, 300 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф(фіксована частина), 849,28 штраф(процентна складова).

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення вищенаведених норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в користь позивача підлягають понесені судові витрати по справі в розмірі 3300 грн.(1600 грн. судовий збір за подання позовної заяви + 1700 грн. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 18 травня 2017 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 934 (чотирнадцять тисяч девятсот тридцять чотири) грн. 97 коп., яка складається з: 263, 91 грн. заборгованість за кредитом, 13021,78 заборгованість по процентах за користування кредитом, 300 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф(фіксована частина), 849,28 штраф(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 3300(три тисячі триста) грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді