Справа № 466/4364/17
У Х В А Л А

«07 » серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Луців К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

26 червня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу держгеокадастру у м. Львові Львівської області, третіх осіб Фонду державного майна України у Львівській області, Львівської місцевої прокуратури №2, Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, приватного нотаріуса ОСОБА_3, Управління Держпраці у Львівській області про виключення майна із свідоцтва про право власності як окремого інвентарного обєкту, скасування реєстрації земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 у поданій заяві просить постановити ухвалу, якою:

- накласти арешт на майно ОСОБА_2, а саме водонапірну вежу «Л-1», що знаходиться по вул. Шевченка,186 у м. Львові, а також заборонити проводити будь які реєстраційні дії щодо зазначеного майна та укладати договори оренди зазначеного майна, проводити добудови та перебудови;

- накласти арешт на земельну ділянку №:10:001:0038 площею 0,0002га, а також заборонити проводити будь які реєстраційні дії щодо зазначеного майна та укладати договори оренди зазначеного майна.

В обґрунтування цієї заяви покликаються на те, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу держгеокадастру у м. Львові Львівської області, третіх осіб Фонду державного майна України у Львівській області, Львівської місцевої прокуратури №2, Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, приватного нотаріуса ОСОБА_3, Управління Держпраці у Львівській області. У заявленому позові він просить постановити рішення, яким:

- виключити водонапірну вежу «Л-1», зазначену у свідоцтві серії ВАС №532352, виданого 27.12.2002 року приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_4 на підставі акта проведення прилюдних торгів, затвердженого Галицьким відділом державної виконавчої служби 24 грудня 2002 року, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить право власності на майно, яке складається зі споруди цілісного майнового комплексу по вул. Шевченка,186 у м. Львові водонапірну вежу «Л-1» як окремий інвентарний обєкт, оскільки це є металева конструкція (обладнання), а не споруда;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки №:10:001:0038 площею 0,0002га у державному земельному кадастрі, як таку, що проведена незаконно, оскільки відділ держгеокадастру у м. Львові Львівської області незаконно присвоїв земельній ділянці кадастровий №:10:001:0038 без наявності технічної документації на водонапірну вежу, наявності стін та фундаменту у водонапірної вежі, а також не зазначення жодної площі водонапірної вежі у свідоцтві ОСОБА_2

Оскільки відповідач ОСОБА_2 може відчужити водонапірну вежу та земельну ділянку №:10:001:0038 площею 0,0002га, проводити ремонт, реконструкцію, змінити цільове призначення земельної ділянки, демонтувати водонапірну вежу «Л-1» та вчинити інші дії, які призведуть до неможливості виконання рішення суду у даній справі, просить накласти арешт на водонапірну вежу «Л-1» що по вул. Шевченка,186 у м. Львові та земельну ділянку №:10:001:0038 площею 0,0002га.

Заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з поданою заявою, матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У роз'ясненні, які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних

вимог.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

гідно з роз'яснень даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Якщо йдеться про майно, що належить відповідачеві і знаходиться в інших осіб, потрібно подати докази наявності безспірного права відповідача на зазначене майно. У разі спірності права відповідача на майно, суд не може задовольнити таку заяву.

Відтак, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151,152,153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу держгеокадастру у м. Львові Львівської області, третіх осіб Фонду державного майна України у Львівській області, Львівської місцевої прокуратури №2, Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області, приватного нотаріуса ОСОБА_3, Управління Держпраці у Львівській області про виключення майна із свідоцтва про право власності як окремого інвентарного обєкту, скасування реєстрації земельної ділянки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_5