Справа 2/760/1768/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 р. Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

при секретарі Беро В.Ю., Гаєвській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його звільнення з роботи незаконним та поновити його на посаді директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Посилається в позові на те, що наказом голови правління Фонду №16-кр від 10.11.2005р., він призначений постійно на посаду директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

15.07.2016 р. наказом №08-кр від 13.07.2016 р. першого заступника голови правління Фонду, Комнатного С.О., «Про допуск до роботи ОСОБА_1.» позивача було допущено до роботи з 14.07.2016 р. для виконання посадових обов'язків директора Вінницького РУ Фонду на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2016 р. у справі №127/12384/16-к.

15.07.2016 р. наказом першого заступника голови правління Фонду Комнатного С.О., №40/9 від 15.07.2016 р. «Про проведення службового розслідування» позивача як, директора Вінницького РУ Фонду, було відсторонено від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 р. терміном на три місяці на час проведення службового розслідування.

Не погоджуючись з Наказом №40/9 в частині відсторонення від виконання повноважень за посадою, позивач зазначив, що буде його оскаржувати у встановленому законом порядку.

09.08.2016 р. наказом першого заступника голови правління Фонду Комнатного С.О., №10-кр «Про звільнення ОСОБА_1.» позивача було звільнено з посади директора Вінницького РУ Фонду з 15.07.2016 р. у зв'язку з прогулами без поважних причин, згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає звільнення із займаної посади директора Вінницького РУ Фонду наказом №10-кр на підставі п.4 ч.1 ст.40 КІ України, у зв'язку із вчиненням ним прогулу без поважних причин, є незаконним та безпідставним, що полягає в наступному.

26.07.2016 р. позивач отримав електронне повідомлення заступника голови правління Держмолодьжитла, Кошеленка С.Г., №5 від 22.07.2016р. щодо надання письмового пояснення про причини неявки на роботу з 18.07.201 по 20.07.2016р. в триденний термін з дня отримання повідомлення

28.07.2016 р. позивач надіслав відповідачу письмові пояснення щодо поважності причин неявки на роботу з 18.07.2016р.

03.08.2016 р. позивач отримав повідомлення профспілкового організатора вих.№1 з запрошенням прийняти участь в засіданні профспілкової організації, в якому буде розглядатися подання Держмолодьжитла щодо отримання згоди на звільнення ОСОБА_1 за прогул.

04.08.2016 р. ОСОБА_1 надав Профспілковому організатору письмові пояснення щодо поважних причини відсутності на робочому місці з 18.07.2016р.

Без фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання посадових обов'язків за посадою директора Вінницького РУ Фонду, а саме: роботодавець в порушення вимог КЗпП України не проінформував його під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, не ознайомив з правилами внутрішнього трудового розпорядку та 15.07.2016р. наказом №40/9 позивача було відсторонено від виконання повноважень за посадою на час проведення службового розслідування терміном на три місяці.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов, визнати його звільнення з роботи незаконним та поновити його на посаді директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву».

В судовому засіданні позивач та представники позивача позов підтримали та просили задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у повному обсязі, зазначили, що позивач наказом № 40/9 від 15.07.2016 року був відсторонений від виконання повноважень за посадою на 3 місяці з 15.07.2016 року. На час відсторонення за позивачем зберігалась заробітна плата. Позивач з 18.07.2016 року був відсутній на роботі, про що складено акти. Наказом від 09.08.2016 року № 10-кр позивача звільнено з посади директора Вінницького РУ Фонду на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що Державна спеціалізованаї фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Держмолодьжитло) є державною фінансовою установою за законодавством України та має розгалужену регіональну мережу, в тому числі Вінницьке регіональне управління Держмолодьжитла, яке реалізує державні житлові програми щодо забезпечення громадян житлом.

Право Держмолодьжитла утворювати регіональні управління передбачено Статутом Держмолодьжитла, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2000р. № 1604 (далі - Статут).

Встановлено, що на посаду директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_1 призначений 10.11.2005 р.

21.02.2012 р. на виконання постанови прокуратури м. Вінниці від 10.02.2012р., прийнятої в рамках кримінального провадження Держмолодьжитлом виданий наказ від 21.02.2012р. № 03-кр про відсторонення ОСОБА_1 від займаної посади директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 04.07.2016р. та враховуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2016р. № 127/12384/16-к, Держмолодьжитлом виданий наказ від 13.07.2016р. № 08-кр про допуск ОСОБА_1, директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до роботи з 14.07.2016 р. для виконання посадових обов"язків за посадою. З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 15.07.2016 р.

На підставі Порядку проведення службового розслідування стосовно керівників та інших посадових осіб структурних підрозділів, регіональних управлінь/іпотечного центру Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», першим заступником голови правління Держмолодьжитла виданий наказ від 15.07.2016р. № 40/9 про проведення службового розслідування за виявленими ознаками неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов"язків.

Пунктом 3 цього наказу передбачено відсторонити ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 р. терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування.

З цим наказом ОСОБА_1 ознайомлений 15.07.2016 р.

Порядок проведення службового розслідування стосовно керівників та інших посадових осіб структурних підрозділів, регіональних управлінь/іпотечного центру Держмолодьжитла (далі - Порядок) затверджений наказом Держмолодьжитла від 14.07.2016р. № 39/9.

Відповідно до п. 9 Порядку службове розслідування проводиться з відстороненням особи, відносно якої проводиться службове розслідування, від виконання повноважень за посадою або без такого відсторонення.

Даний Порядок передбачає збереження за особою заробітної плати на час відсторонення її від виконання обов'язків ( п.10 Порядку).

Крім того, згідно з п. 4.7 Положення про Вінницьке регіональне управління Держмолодьжитла за наказом Голови правління Держмолодьжитла директора регіонального управління Держмолодьжитла може бути відсторонено від виконання обов'язків, терміном до трьох місяців, на час проведення службового розслідування.

З довідки Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла від 23.09.2016 р. № 1018 вбачається, що на виконання наказу Держмолодьжитла від 13.07.2016 р. № 08-кр робоче місце директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла розташоване в каб. 721 в приміщенні Вінницького регіонального управління, було звільнено виконуючим обов'язки директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла Мельником P.M. для надання його директору Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_1

Проте він на своє робоче місце, яке він займав до свого відсторонення від посади, не з'явився без поважних причин.

Відповідно до актів Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла про відсутність на роботі, ОСОБА_1 був відсутній на роботі впродовж робочого дня з 18.07.2016р. по 02.08.2016 р.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що позивач був відсутній на роботі з 18.07.2016 року, про що складено акти. Для роботи позивача був звільнений кабінет, але позивач не роботі не з"явився, до приміщення Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла вхід вільний. Профспілкова організація Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла надала згоду на звільнення члена профспілкової організації ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Наказом першого заступника голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву"від 09.08.2016р. № 10-кр ОСОБА_1 звільнено з посади директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України за прогули без поважних причин.

В наказі зазначено, що ОСОБА_1 з 18.07.2016 по 08.08.2016 був відсутній на роботі без поважних причин.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінченні строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноважена ним органом, зокрема, у випадку прогулу, у тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

Відповідно до розділу 18 Статуту Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» призначення на посаду та звільнення з посади директорів регіональних управлінь здійснюється головою правління Держмолодьжитла.

Відповідно до наказу від 08.02.2016 року № 4/9 про розподіл функціональних повноважень між головою правління Держмолодьжитла, першим заступником та заступниками голови правління встановлено, що у разі відсутності голови правління Держмолодьжитла його обов"язки виконує перший заступник голови правління.

10.02.2016 року видано наказ № 12-к про припинення виконання повноважень голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_7

18.02.2016 року державним реєстратором були внесені зміни до відомостей про керівника юридичної особи - призначення виконуючим обов"язки керівника Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» першого заступника голови правління Комнатного С.О.

За правилами ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Тобто , до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов'язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Відповідно до чинного законодавства підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, яке визначається в п. 24 Типових правил як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Таким чином, під порушенням трудової дисципліни мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Водночас вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. Критерієм, за яким визначається наявність вини діях працівника, є належна турбота працівника про виконання трудових обов'язків.

Разом з тим, частина друга ст. 149 КЗпП надає право власникові вибирати вид стягнення, але зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку, яка включає форму вини; 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено проступок; 4) попередню роботу працівника.

Однак слід також зазначити, що роботодавець має встановлювати наявність обставин, які б гарантували працівнику прийняття щодо нього законного, обґрунтованого і справедливого рішення щодо застосування певного дисциплінарного стягнення, що є правом керівника, власника чи уповноваженого ним органу, а не обов'язком.

Суд також враховує, що ст. 148 КЗпП передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку, що означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника.

Відповідно до п.4 розділу 4 посадової інструкції директора Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» директор несе відповідальність за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, трудової та виконавчої дисціпліни.

25.06.2009 р. ОСОБА_1 був ознайомлений з посадовою інструкцією директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла, про що свідчить його підпис.

Зокрема, інструкцією передбачено, що директор регіонального управління, зокрема, вирішує питання організації діяльності регіонального управління, організовує і контролює діяльність регіонального управління, директору надано право затверджувати правила внутрішнього трудового розпорядку та інші локальні акти, що регулюють діяльність регіонального управління.

28.07.2016 року ОСОБА_1 були надані письмові пояснення про причини не явки на роботу з 18.07.2016 року, в яких він зазначив, що 15.07.2016 року йому вручено наказ № 40/9 від 15.07.2016 року про проведення службового розслідування з відстороненням директора від виконання повноважень за посадою на три місяці, відтак присутність на робочому місці є недоцільною та не передбачена КЗпП України. Вважає відсутність на робочому місці під час проведення службового розслідування правомірною.

02.08.2016р. Держмолодьжитлом направлене подання (вих. № 1255/07) профспілковому організатору профспілкової організації Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_6 про отримання згоди на звільнення ОСОБА_1 за прогули.

ОСОБА_1 на ім'я профспілкового організатора профспілкової організації Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_6 надані пояснення щодо відсутності його на роботі, з яких вбачається, що підставою відсутності на роботі є наказ Держмолодьжитла від 15.07.2016р. № 40/9 про проведення службового розслідування. А вихід на роботу можливий після припинення підстав, внаслідок яких було відсторонено від виконання повноважень за посадою. Відсутність на роботі є з поважних причин.

04.08.2016р. проведені збори профспілкової організації Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла з питання надання згоди на звільнення ОСОБА_1, який також був присутній на цих зборах. Збори прийняли рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1

Твердження позивача про те, що роботодавець в порушення вимог КЗпП України не проінформував його під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, не ознайомив його з правилами нутрішнього трудового розпорядку є хибними та не відповідають дійсності.

Так, ст. 29 КЗпП України встановлено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

З огляду на цю норму можна зробити висновок, що обов'язок про роз'яснення умов праці, ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором та ін. покладається на роботодавця при прийомі на роботу нового співробітника.

ОСОБА_1 не був новоприйнятим на роботу співробітником, а був лише допущений до виконання посадових обов'язків за посадою після відсторонення його від посади в рамках кримінальної справи.

19.06.2006 р. з ОСОБА_1 був проведений вступний інструктаж з питань охорони праці, про що також свідчить його підпис в журналі.

Таким чином слід зазначити що відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою не є поважною причиною відсутності на робочому місці, навіть, враховуючи особисту незгоду з наказом про проведення службового розслідування.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про невідповідність наказу про звільнення законодавству України, а також неправомірності звільнення ОСОБА_1

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поновлення на роботі необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 119, 120, 127 ЦПК України,24, 29, 40, 43, 46, 147-149 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поновлення на роботі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.