Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 635/1525/17

Провадження № 2/635/1533/2017

15 серпня 2017 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець А.Ю.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Пономаренківська сільська рада Харківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Пономаренівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 116,80кв.м., житловою площею 85,50кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року. 12 квітня 2017 року подала заяву про зміну позовних вимог, а саме просила встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті племінника ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року - строком на два місяці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що бажає оформити право власності на спадкове майно, як спадкоємець за законом, однак не може цього зробити через те, що не подала заяви до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст. 1272 ЦК України. Строк подачі заяви нею пропущений через те, що у період, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини, вона постійно хворіла, знаходилася під медичним наглядом та за станом здоров'я не могла звернутися в встановлений законодавством строк до нотаріальної контори. Просила позовні вимоги задовольнити, визначити їй додатковий строк - два місяці для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

В судове засідання позивач не з'явилася, але представник позивача позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві про зміну позовних вимог, а також додатково зазначила, що позивач, крім свого тривалого лікування здійснює догляд і за своїм чоловіком, який також хворіє, про що нею на підтвердження зазначених обставин було надано копії відповідної медичної документації.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, з огляду на доводи наданих суду письмових пояснень згідно яких вказав, що позивач в обґрунтування позову посилається на похилий вік та захворювання, на підтвердження чого надала до суду виписки із медичної карти, копії аркушів із медичної карти, довідку ОСББ «Дубок» та лист КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Однак, на думку представника відповідача, вказані документи не підтверджують поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини зважаючи, що відповідно до виписки із медичної карти вбачається, що позивач знаходиться на диспансерному обліку з 21.10.2007р., та вказано встановлений їй діагноз. Дані щодо об'єктивних перешкод для подання відповідної заяви про спадкування, відсутні. Крім того, виписки з медичної карти та копії аркушів медичної карти стосуються ОСОБА_7, а не позивача. Також, представник відповідача зазначає, з листа КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» вбачається, що на протязі 2015 - 2017 років, позивач 7 разів здійснювала виклики служби ЕМД, бригада якої надавала їй медичну допомогу за місцем проживання відповідно до поставленого попередньо діагнозу - Гіпертонічна хвороба. Довідка об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дубок» містить інформацію щодо місця проживання та стану здоров'я ОСОБА_7. Однак, вказана довідка не відноситься до належного та допустимого доказу в частині стану його здоров'я та самопочуття, оскільки до компетенції об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, як юридичної особи, не відноситься визначення стану здоров'я людини, її самопочуття, та визначення стану за якого особа потребує постійного стороннього догляду. До компетенції вказаного об'єднання відноситься забезпечення надання комунальних послуг особам що проживають в багатоквартирному будинку та забезпечення технічно справного стану будинку - господарські функції. Тобто позивачем не надано доказів того, що вона за станом здоров'я не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Також, представник відповідача зазначає, що з текстів позовної заяви, заяв щодо уточнення змісту та зміни позовних вимог, позивачу не було відомо про залишення заповіту на все своє майно ОСОБА_5 та спадкування майна після її смерті ОСОБА_8, також про смерть ОСОБА_6, і залишення ним заповітів на своє майно відповідачу ОСОБА_4 та своєму рідному брату, які прийняли спадщину шляхом подання заяв до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. Тобто, причиною пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 є відсутність інформації про смерть спадкодавця, про наявність заповітів на підставі яких він успадкував майно після смерті ОСОБА_5, тобто необізнаність про наявність спадкового майна.

Також, представник відповідача зазначає, що позивачем не надано постанови нотаріальної контори (нотаріуса) про відмову у вчиненні відповідних нотаріальних дій за заявою позивачки щодо спадкування після смерті ОСОБА_6, що може бути підставою для відмови у позові.

Крім того, за вищевказаних обставин позивач, яка за законом відноситься до третьої черги спадкоємців, не приймає участі у спадкуванні після смерті ОСОБА_6 зважаючи на те, що останній заповів частину свого майна ОСОБА_4 який прийняв спадщину, а іншу частину майна успадкував його рідний брат ОСОБА_10, який відноситься до другої чергиспадкоємців за законом. Тобто, спадкування відбулось за заповітом та за законом усього майна спадкодавця (а.с.209-211).

Представник третьої особи Пономаренківської сільської ради до суду не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомив (207, 208).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла рідна сестра позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6), після смерті якої відкрилася спадщина.

07 березня 2017 року за вих. № 267/01-16 Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко Олегом Володимировичем надано інформацію, що під час подання документів встановлено, що спадкоємиця ОСОБА_3 не подала заяву про прийняття спадщини в строк передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України для відкриття спадщини та на день смерті не була зареєстрована разом із спадкодавцем і так як, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину та у зв'язку з цим немає можливості видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_3 (а.с.9).

Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача, що позивачем не надано постанови нотаріальної контори (нотаріуса) про відмову у вчиненні відповідних нотаріальних дій за заявою позивачки щодо спадкування після смерті ОСОБА_6, що може бути підставою для відмови у позові, оскільки позивачем надано відмову приватним нотаріусом у видачі Свідоцтва на ім'я ОСОБА_3

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що ОСОБА_5 є рідною сестрою позивача ОСОБА_3, а саме з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 9 встановлено, що ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року, батьками якої є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.8).

Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 7 встановлено, що після реєстрації актового запису про шлюб змінено прізвище з ОСОБА_14 на ОСОБА_5.

Відповіддю від 28.03.2017р. за р. № 1000/02.14, наданою Першою державної нотаріальною контори Харківського району Харківської області на виконання ухвали суду від 23.03.2017р. надано інформацію, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, яка проживала на день смерті АДРЕСА_1, Харківського району Харківської області, із заявою про прийняття спадщини, згідно заповіту, посвідченого 05 травня 2008 року виконкомом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, за реєстром № 84 на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавці звернувся ОСОБА_6. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали, Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала (а.с.63).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 04.01.2016р., актовий запис № 1, виданого Виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району (а.с.198).

Із наданої Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» копії інвентаризаційної справи на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, було встановлено наявність іншої спадкової справи у приватного нотаріуса Шило Ірини Вікторівни, яка була відкрита після смерті ОСОБА_6 (а.с.26-62).

Дослідивши матеріали спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Шило Іриною Вікторівною, встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся 08 лютого 2016 року ОСОБА_4, який являється племінником спадкодавця (а.с.125-182).

23 березня 2016 року з заявою про відмову на користь ОСОБА_10 прийняття спадщини до приватного нотаріуса Шило І.В. звернувся ОСОБА_15, який являється братом спадкодавця.

В матеріалах спадкової справи міститься заповіт ОСОБА_6 від 11 вересня 2015 року, посвідчений ОСОБА_16, секретарем виконкому Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, відповідно до якого він на випадок смерті заповідав належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку за адресою: село Хролі, вул. Гагаріна, № 10, Харківського району Харківської області, своєму брату ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших заповітів матеріали спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Шило І.В. не містять.

Представником відповідача надано суду копію заповіту від 09 листопада 2015 року, яким ОСОБА_6 заповідав належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташовані в АДРЕСА_1 відповідачу- ОСОБА_18 (а.с.212).

Суд ставиться до наданого доказу критично, так як матеріали спадкової справи не містять даного заповіту і відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14 серпня 2017року власником будинку є ОСОБА_5 (а.с.213).

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачем був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно. Позивач не вступила в спадщину після смерті сестри, та не вступила в спадщину після смерті племінника, оскільки до останнього часу вона знаходиться на лікуванні, про що свідчать виписки із медичної карти та викликів служби швидкої невідкладної медичної допомоги за тривалий період часу, починаючи з 2007 року (а.с.72, 74, 87, 185-186).

Також, позивач постійно з 2007 року здійснює догляд за своїм чоловіком ОСОБА_7, який постійно хворіє, що підтверджується відповідною медичною документацією (а.с.73, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 188).

Твердження представника відповідача, що вказані документи не підтверджують поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та нібито не надання позивачем доказів того, що вона за станом здоров'я не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на думку суду є необґрунтованими, оскільки жодним медичним документом не передбачено поважність та можливість, саме на підставі такого медичного документу здійснювати звернення до нотаріальної контори або не здійснювати таке звернення.

Представником відповідача в письмових поясненнях зазначено, що причиною пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 є відсутність інформації про смерть спадкодавця, про наявність заповітів, на підставі яких він успадкував майно після смерті ОСОБА_5, тобто, необізнаність про наявність спадкового майна. Суд, приходить до висновку, що дані твердження є суб'єктивною думкою представника відповідача, оскільки з текстів позовних заяв взагалі не вбачається інформації, яка підтверджувала необізнаність позивача щодо наявного спадкового майна спадкодавців.

Із врахуванням вище викладеного, суд вважає, що позивачем із поважних причин пропущений встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, тому суд вправі визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тобто два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, суд залишає за рахунок позивача, згідно письмової заяви представника позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва