Номер провадження 2/229/439/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3 " від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_4, до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2016 року позивач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 21 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3», з однієї сторони, та ОСОБА_5, з іншої сторони, був укладений кредитний договір № 248ЗН/08-6 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 49500,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 19,5 процентів річних за користування кредитом, на строк по 10.05.2018 р.

У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_3» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_3» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3».

Відповідно до умов вказаного Кредитного договору банк надав ОСОБА_5 кредит, а остання зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатками до Кредитного договору.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору 21 травня 2008 року укладено між банком та ОСОБА_6 договір поруки, за яким ОСОБА_6 зобов'язався відповідати перед банком за виконання ОСОБА_5 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором.

27.10.2010 року Дружківським міським судом Донецької області ухвалено рішення по цивільній справі №2-8726 про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №248ЗН/08-6 від 21.05.2008 року в розмірі 72678,58 грн., яка складалась з: кредиту 47014,50 грн., відсотків 20976,50 грн., комісії за РО -1078,72 грн., штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 3608,86 грн.

Однак боржниками до цього часу рішення суду не виконується. На момент подання до суду позову заборгованість за кредитним договором становить 147124,45 грн., що складається з: кредиту 47014,50 грн., відсотків 91472,58 грн., комісії за РО 5081,46 грн., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 3489,44 грн. Таким чином, різниця невирішеної судом суми складає 74965,33 грн.

Також в забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором №248ЗН/08-6 від 21 травня 2008 року, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2768/61.

Предметом Іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: трихкімнатна квартира, загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 38,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У звязку із посвідченням Іпотечного договору, 21.05.2008 року накладено заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна до припинення Іпотечного договору та зареєстровано в реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за №2768/61.

Згідно з розділом 6 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконаня чи неналежного виконання зобовязання в цілому або в частині.

Пунктом 7.3 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених Іпотечним договором.

Згідно п.7.4.2. Іпотечного договору, у випадку набуття права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предсмет іпотеки будь-якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку».

Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3» за Кредитним договором №248ЗН/08-6 від 21травня 2008 року, яка становить 14124 гривні 45 копійок, з яких: кредит 47014,50 грн., відсотки 91472,58 грн., комісія за РО 5081,46 грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 3489,44 грн., звернути стягнення на майно, яке є предметом Договору іпотеки від 21.05.2008 року, який був укладений між Банком та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 2767, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 38,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації за ціною яка буде визначена на момент реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_3» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах, БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки та зареєструвати право власності на предмет іпотеки; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та ін. Стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідача ОСОБА_2 в судовезасідання прибув, позовні вимоги не визнав.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала заяву із клопотання про розгляд справи без її участі, заперечує проти задоволення позову.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення позову, оскільки в такому разі порушується право неповнолітньої дитини на житло.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд встановив, що між Всеукраїнським акціонерним банком (ВАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_5 21 травня 2008 року укладений кредитний договір № 248ЗН/08-6 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 49500,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 19,5 процентів річних за користування кредитом, на строк по 10.05.2018 р.(а.с. 117-119).

Відповідно до п.4.4 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3, крім підпунктів 3.3.2. та 3.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 відсотків від суми кредитних коштів.

Відповідно до п.4.5 Кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, згідно умов цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк сплати яких настав.

Відповідно до п.п.2.3. ОСОБА_5 зобов'язалася за надання кредиту сплачувати банку комісію в розмірі 1% від суми кредиту, що становить 495,00 грн.

21 травня 2008 року на забезпечення виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки 9 (а.с. 126-127).

Згідно з пунктом 1.1 Договору поруки ОСОБА_6 зобов'язався солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_5 зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором №248ЗН/08-6 від 21.05.2008 р.

27.10.2010 року Дружківським міським судом Донецької області ухвалено рішення по цивільній справі №2-8726 про стягнення з ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №248ЗН/08-6 від 21.05.2008 року в розмірі 72678,58 грн., яка складалась з: кредиту 47014,50 грн., відсотків 20976,50 грн., комісії за РО -1078,72 грн., штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 3608,86 грн. (а.с.128-129).

На день подання до суду позову заборгованість за кредитним договором становить 147057,98 грн., що складається з: кредиту 47014,50 грн., відсотків 91472,58 грн., комісії за РО 5081,46 грн., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 3489,44 грн.

В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором №248ЗН/08-6 від 21 травня 2008 року, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2768/61 (а.с.135-140).

Предметом Іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: трихкімнатна квартира, загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 38,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору;

- продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки у будь-який спосіб на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку та умовами цього договору» та умовами цього Договору.

Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених умовами договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути грошові кошти та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобовязаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 549 ЦК України закріплено, що неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобовязання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до п. 7.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет за-стави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобовязання не буде виконане у встановлений строк, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 38 Закону України «Про іпотеку» закріплює право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, та встановлює порядок його продажу.

Як передбачено ч. 1, 5, 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

У Постанові Верховного суду України від 03.02.2016 року у справі № 6-1080цс15 зазначено, що відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Таким чином, суд вважає, що позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню.

Разом з тим, ані статтею 38 Закону України «Про іпотеку», ані умовами іпотечного договору не передбачено надання іпотекодержателю додаткових повноважень, а саме: отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки тощо. Тому, суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Дружківка віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Тому банк був зобовязаний скасувати штраф, нарахований з 14 квітня 2014 року.

Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки тощо.

Таким чином, станом на 24 жовтня 2016 року сума заборгованості за кредитним договором становить 143568,54 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 47014,50 грн., відсотки 91472,58 грн., комісія за РО 5081,46 грн.

Окрім цього, стаття 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

Предмет іпотеки - квартира знаходиться в місті Дружківка Донецької області, яке внесено до Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Таким чином право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки зупинено на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Стосовно заперечь відповідача по справі, що стягнення на предмет іпотеки порушує права малолітньої особи (а.с. 189). Судом установлено, що в квартирі за адресом м. Дружківка, вул. Козацька, б. 40, кв. 83, що належить ОСОБА_2 на права власності зареєстровані ОСОБА_5 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9 (донька), ОСОБА_10 (онука) ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 190)

Суд дослідивши витяг з протоколу № 8 від 25.05.2017 року, встановив, що орган опіки та піклування Дружківської міської ради, заперечує проти задоволення позовних вимог у відношенні щодо ОСОБА_2 звернення стягнення на трикімнатну квартиру, яка є предметом іпотеки, оскільки в даному випадку будуть порушені права малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5, т.2).

Судом установлено, що між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір від 21.05.2008 року, оригінал домової книги зареєстрованих у квартирі було передано позивачеві після укладення іпотечного договору. В судовому засіданні відповідач не спростовував цей факт. По-друге, на момент укладення іпотечного договору від 21.08.2017 р. права малолітньої ОСОБА_10 не могли бути порушені, оскільки часом її народження є 27.08.2013 р. (відповідач погодився з встановленим судом фактом і не спростовував його). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. ОСОБА_2, та його дружина ОСОБА_5, не є батьками малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідач по справі не надав доказів, що малолітнії ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, належать майнові права на квартиру за адресою м. Дружківка, вул. Козацька, б. 40, кв. 83, а тому суд вважає, що стягнення на предмет іпотеки не призведе доо порушень прав ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст. 10, 11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3", від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_4, до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3 банк» за кредитним договором 248ЗН/08-6 від 21 травня 2008 року, яка станом на 24 жовтня 2016 року становить 147057 (сто сорок сім тисяч п'ятдесят сім) грн. 98 коп., з яких: кредит - 47014 грн. 50 коп., відсотки - 91 472 грн. 58 коп., комісія за РО - 5081 грн. 46 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 21 травня 2008 року, який був укладений між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2768/61, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 54,6 кв.м, житловою площею 38,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та належить на праві приватної власності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, шляхом продажу публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь-якій особі покупцю за початковою ціною продажу предмету іпотеки на рівні, встановленому у договорі іпотеки в розмірі 71412 (сімдесят одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 00 коп.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є. В. Петров