Справа № 370/528/15-ц Головуючий у І інстанції Устимчук М. Ю.
Провадження № 22-ц/780/60/17 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 33 07.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Лівінського С.В.

суддів: Журби С.О.

Фінагеєва В.О.

за участю секретаря судового засідання Вергелес О.А.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям будинку за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 01 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом.

Посилалася, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. 24 грудня 2013 року в результаті монтажу запірної арматури в сантехнічному обладнанні, який здійснювався в її будинку відповідно до договору від 05 березня 2013 року на виконання робіт по влаштуванню водонагрівача та сантехнічних приладів представником товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» (далі - ТОВ «Сахара»), перший поверх її будинку було залито водою.

Посилаючись на те, що залиття сталося з вини відповідача, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 85248 грн, моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн та судові витрати.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 01 липня 2015 року позов задоволений частково. Стягнуто з ТОВ «Сахара» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 85135 грн та моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн. В задоволенні інших вимог відмовлено. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сахара» просило рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові. Вважало рішення суду не обґрунтованим і постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Київської області 22 грудня 2015 року вказане рішення районного суду було скасоване і в задоволені позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2015 року скасовано і справу передано на новий розгляд до апеляційного суду Київської області .

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи таке.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

05 березня 2013 року позивач уклала із ТОВ «Сахара» договір на виконання робіт з влаштування водонагрівача та сантехнічних приборів. Роботи останнім були виконані, про що сторони 27 березня 2013 року підписали акт здачі-приймання виконаних робіт.

24 грудня 2013 року перший поверх зазначеного будинку було залито водою.

Згідно з актом обстеження будинку позивача, складного того ж дня комісією за участю представника ТОВ «Сахара», було встановлено, що в результаті розриву різьбового крану кутового підключення змішувача «Grohe» внутрішньої водопровідної мережі будинку виникло затоплення першого поверху площею 100 кв.м. внаслідок цього пошкоджено: двері внутрішні дерев'яні в комплекті 5 шт.; двері зовнішні дерев'яні 1 к-т; кухонний гарнітур 1 к-т; паркетна підлога «Бамбук» - 18 м2; м'який куточок; стінка дитяча; крісла 2 шт.; тумбочка; стіл журнальний; декоративна підставка під квіти; вбудована шафа 3 м; люстра (в упаковці) 2 шт.; світильник (в упаковці) 5 шт.; замокання стін Н=0,15 м; сходинка дерев'яних сходів; інші будівельні матеріали.

Пояснення щодо спричинення їй матеріальної шкоди у розмірі 85135 грн позивачем підтверджено письмовими доказами.

Згідно з висновком № 1178/14-33/1179/14-34 експертного дослідження від 16 квітня 2014 року, причиною руйнування запірного крану бокового підключення, вилученого з кімнати будинку у с. Березівка Макарівського р-ну Київської обл., з розділенням його різьбової ділянки на частки, є утворення у між різьбовому просторі первісної тріщини від дії таких, що перевищили несучу спроможність матеріалу деталі динамічних та статичних навантажень переважно розтягу (що відповідає так званому «перетягу» при установці арматури в систему) і послідуючого поступового доламування внаслідок тривалої дії різноманітних (можливо експлуатаційних) навантажень на фоні домінуючого статичного розтягу».

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив із того, що позовні ОСОБА_3 в частині спричинення їй матеріальної шкоди відповідачем та її розміру знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, відповідач же не довів відсутності своєю вини у завданні зазначеної шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди то в цій частині позовні вимоги, з врахуванням обсягу страждань, які зазнала позивач у зв'язку з залиттям водою житлового будинку, а також душевних переживань з приводу пошкодження сімейного фотоархіву, сімейної бібліотеки, позбавлення можливості реалізації своїх життєвих потреб та вимушених змін у житті через необхідність проведення ремонтних та відновлюваних робіт, судом задоволені частково на суму 10 тис. грн.

Колегія суду з цими висновками районного суду погодилася і виходила при цьому з такого.

Згідно з положеннями ст. ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відео записів, висновків експертів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 58 цього ж кодексу, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, всебічно, повно і об'єктивно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази по справі щодо їх належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, в том числі й ті на які посилається апелянт, і обґрунтовано частково задовольнив позов.

Всупереч твердженням апелянта, на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи з'ясуванню обставин справи: роз'яснив особам, які брали участь у справі, їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Колегією суддів було задоволене клопотання відповідача та призначено по справі інженерно-технічну експертизу. Разом з тим, відповідачем нормативних документів на досліджуваний виріб на експертизу надано не було, що унеможливило об'єктивне і ґрунтовне вирішення поставлених перед експертами питань із причин відсутності інформації щодо технічних вимог до регламентованих матеріалів виготовлення, показників якості та умов експлуатації крана. Тому, експерти повідомили про неможливість надання висновку судової експертизи за поставленими питаннями. Інших клопотань відповідачем заявлено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів, апелянтом, в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не зважаючи на його позицію в апеляційній скарзі, не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень.

Не зважаючи на твердження апелянта, правильно, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, був визначений районним судом і розмір грошового відшкодування моральної шкоди, що узгоджується з роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами).

Правильно, у відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присудив з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Твердження ж апелянта в цій частині суперечать вимогам ст. 79 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних вище висновків суду теж не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до зміни або скасування правильного по суті і справедливого рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому, керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303- 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахара» відхилити.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів із дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: С.О. Журба

В.О. Фінагеєв