У х в а л а

14 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Комінтернівський районний суд м. Харкова рішенням від 2 листопада 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») задовольнив, ухвалив стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк»:

- з ОСОБА_4 69 тис. 258 доларів США 19 центів заборгованості за кредитним договором від 20 жовтня 2006 року, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 2 листопада 2015 року становить 1 млн 592 тис. 245 грн 79 коп.;

- солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» (далі - ТОВ «УФА «Верус») в особі філії ТОВ «УФА «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_4 10 тис. грн заборгованості за кредитним договором від 20 жовтня 2006 року;

- з ОСОБА_4 3 тис. 441 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційний суд Харківської області 18 січня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовив; стягнув з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь «ОСОБА_4 3 тис 785 грн 10 коп. судового збору.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 листопада 2016 року касаційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнила частково, рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог до ТОВ «УФА «Верус» скасувала, провадження у справі в цій частині закрила. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_4 залишила без змін.

23 червня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частин першої, третьої статті 264 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року, 1 липня 2015 року і 23 листопада 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас заявник порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на поважну причину його пропуску, вказуючи на те, що в судовому засіданні в суді касаційної інстанції було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення, а повний текст судового рішення був виданий заявнику лише у квітні 2017 року.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про його задоволення, оскільки причини пропуску строку подання заяви про перегляд судових рішень є поважними.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 16 листопада 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, з огляду на те, що остання операція за кредитним договором була здійснена самим позичальником у лютому 2009 року, після чого всі подальші операції здійснювались банком самостійно на підставі пункту 5.4 кредитного договору; при цьому апеляційний суд виходив з того, що самостійне списання банком коштів з карткового рахунку не може вважатися погашенням кредитної заборгованості в межах позовної давності; тому наявні правові підстави для застосування позовної давності, про що ОСОБА_4 заявив у суді першої інстанції.

Крім того, закривши провадження в частині позовних вимог до ТОВ «УФА «Верус», суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що спір між двома юридичними особами, який виник на підставі укладеного між ними договору поруки, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 24 вересня 2014 року і 1 липня 2015 року суд касаційної інстанції, направивши справи на новий апеляційний розгляд, вказав на порушення судами норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справ;

- в ухвалі від 23 листопада 2016 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення апеляційного суду, погодився з його висновком про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин позовної давності, оскільки відповідач згідно з умовами договору, на які він погодився, надав банку право списувати кошти з усіх його поточних рахунків при настанні строків платежів, що і здійснював банк в межах сум заборгованості та з дотриманням вимог чинного законодавства, тобто протягом 2010 - 2014 років відбувалося договірне списання, при цьому такі дії банку відповідачем не оскаржені, незаконними не визнані, а тому відрахування позовної давності починається з моменту останнього списання коштів з рахунків боржника.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Таким чином, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 356, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» строк подання заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко