Справа № 214/5870/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Хомініч С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Соколовської Т.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_3 «Криворізький завод гірничого обладнання» ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2017 по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про відшкодування моральної шкоди у звязку із ушкодженням здоровя, професійного захворювання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про відшкодування моральної шкоди у звязку із ушкодженням здоровя, професійного захворювання, яким позовні вимоги задоволено частково.

«Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» () на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» () на користь держави судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовлено».

22 червня 2017 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 «Криворізький завод гірничого обладнання» ОСОБА_4 про перегляд та скасування заочного рішення. У заяві посилається на те, що суд визнав причини неявки представників відповідача неповажними та ухвалив заочне рішення, незважаючи на те, що представник відповідача ОСОБА_4 подав клопотання про перенесення судового засідання, оскільки буде зайняти в Господарському суді Дніпропетровської області, але бажає брати участь при розгляді даної справи. Інших представників крім нього немає, так як вони були звільнені. Крім того, вказав, що суд дав неналежну оцінку доказам, вказаним в запереченнях відповідача.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву та просила скасувати заочне рішення.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та скасування заочного рішення, посилаючись на доводи у запереченнях на заяву про перегляд, які надані до суду.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на таке.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 229 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення повинні бути зазначені обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Справа неодноразово призначалася до судового розгляду: 13.04.2017, 12.05.2017, 08.06.2017 та 06.07.2017. Судом вжито заходи для виклику осіб у судові засідання шляхом їх повідомлення рекомендованою кореспонденцією. Представники відповідача до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у справі є поштові повідомлення (а.с. 30, 44, 46, 57) та розписки про отримання повісток (а.с. 49, 60).

Слід зауважити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, вказує, що відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належним йому правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Статтями 27, 31 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, і лише одним обов'язком: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них обов'язки. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Крім того, відповідачем надані письмові заперечення проти позову (а.с. 31), які були враховані судом при ухваленні рішення. В своїй заяві представник відповідача, як на підставу перегляду заочного рішення посилається на ті самі факти, які викладені в його запереченнях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач знав про розгляд цивільної справи в суді, приймав участь в судових засіданнях, скористався своїм правом надати письмові заперечення.

Представники заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у запереченнях та у судовому засіданні стверджують, що судом не враховано істотні докази по справі, а саме, що позивач також працював з 10.09.1998 по 31.10.2011 в термообрубувальному цеху на підприємстві «Криворізький Центральний рудоремонтний завод». Тобто профзахворювання безпосередньо виникло не з вини відповідача. Суд дійшов висновку, що надані докази не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки законодавством не передбачено можливості покладення на ці підприємства солідарної відповідальності.

Так, моральна шкода відшкодовується одноразово (ч. 5 ст. 23, ч. 1 ст. 1168 ЦК України) власником або уповноваженим ним органом у разі порушення законних прав працівника, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 237-1 КЗпП України), тобто кожен власник або уповноважений ним орган зобовязаний відшкодувати працівнику завдану моральну шкоду.

Оскільки, ОСОБА_5 отримав професійне захворювання під час роботи, зокрема, на підприємстві ОСОБА_3 «КЗГО», суд вірно прийшов до висновку щодо покладення на відповідача обовязку з відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В розумінні ст. 11 ЦПК України, а саме диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням положень даної статті, суд розглянув справу в межах заявлених вимог позивачем, а твердження представників заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_1, суд розцінює як переоцінку доказів по справі.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для скасування та перегляду заочного рішення, а заява про перегляд заочного рішення, не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 212-214, 228, 229, 231 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 «Криворізький завод гірничого обладнання» ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2017 по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» про відшкодування моральної шкоди у звязку із ушкодженням здоровя, професійного захворювання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржено на загальних підставах шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Хомініч С.В.