Справа № 604/613/17
Провадження № 2/604/278/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності по 1/3 частці на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Жеребки по вул. Шевченка, 84, Підволочиського району. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що у відповідності до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Жеребківської сільської ради 30 березня 1992 року, зазначене будинковолодіння належить колгоспному двору, що складається з трьох членів. Позивачі, як члени колгоспного двору, не втратити права на частку у цьому майні, після припинення існування колгоспного двору свої частки не витребували, продовжили брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства. На даний час у позивачів виникла необхідність в узаконенні своїх часток у майні, проте у звязку з тим, що форма власності «колгоспний двір» не передбачена чинним законодавством,- не можуть здійснити захист своїх прав у позасудовому порядку.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилися, від позивача ОСОБА_1, яка згідно доручення діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, справу просить розглянути у їх відсутності.

Представник - Підволочиської селищної ради Тернопільської області в судове засідання не зявилась, згідно поданої ними заяви просять слухати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечують.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 08 червня 2015 року № 23, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального фонду житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 84 по вул.. Шевченка в с. Жеребки Підволочиського району, загальною площею 143,80 м.кв., житловою площею 59,90 м.кв., належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Жеребківською сільською радою на підставі рішення виконкому № 3 від 02 лютого 1992 року.

Як убачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Жеребківською сільською радою 30 березня 1992 року на підставі рішення виконкому Жеребківської сільської Ради народних депутатів № 3 від 02 лютого 1992 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Жеребки по вул. Шевченка № 84 належить колгоспному двору, що складається з 3-х членів, головою якого є ОСОБА_2.

З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом 04 серпня 2017 року № 644, вбачається, що у погосподарській книзі Жеребківської сільської ради станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 голови двору, разом з якою проживали: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 син. Дане господарство належало до суспільної групи господарств колгоспний двір.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У відповідності до статті 125 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) При поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу.

Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином у відповідності до даних положень ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 84, в с. Жеребки Підволочиського району, виходячи з рівності часток усіх членів двору. Позивачі, як члени колгоспного двору, не втратити права на частку у цьому майні, після припинення існування колгоспного двору свої частки не витребували, продовжили брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства, проте здійснити захист своїх прав та вчинити поділ належних їм часток будинковолодіння у позасудовому порядку не мають можливості, звязку з тим, що чинним законодавством не передбачена форма власності «колгоспний двір» .

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом .

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 права власності по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №84 по вул. Шевченка в с. Жеребки Підволочиського району Тернопільської області кожному, що належить їм як членам колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256,294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 109,116,120,121,123-126 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №84 по вул. Шевченка в с. Жеребки Підволочиського району Тернопільської області, що належить їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №84 по вул. Шевченка в с. Жеребки Підволочиського району Тернопільської області, що належить йому як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №84 по вул. Шевченка в с. Жеребки Підволочиського району Тернопільської області, що належить йому як члену колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - підпис

Копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4