БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1043/17
Провадження № 2/497/654/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Бекметовій Х.В.,

за відсутністю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на 12/25 частин житлового будинку, що розташовані за адресою: вулиця Болгарських ополченців,38, м.Болград, Одеська область.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.03.2003р. між ним та гр.ОСОБА_3 був укладений договір дарування, відповідно до якого позивач отримав 44/150 частин домоволодіння за №38, що складаються з літ. «А» кв №3 жилою площею 32,7 кв.м., 1/3 воріт, - що знаходиться в м.Болград на вул.ОСОБА_4 (нині вулиця Болгарських Ополченців), та складається в цілому з житлового глинобитного житлового будинку літ.«А.А.», дворових споруд «,В,Д.» №1-2 надвірних споруд, розміром загальної жилої площі- 92,7 кв.м., які розташовані на землях Болградської міської ради розміром 392 кв.м. Рішенням приватного нотаріуса ОСОБА_5 позивачу відмовлено у посвідченні договору купівлі продажу 44/150 житлового будинку за №38, що розташований в Одеський області, м.Болград, по вул.Болгарських Ополченців, у звязку з неможливістю встановити, яка сама частка житлового будинку належить йому, тому він, позивач, змушений звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги.

Відповідачі Болградська міська рада та ОСОБА_2 до суду надіслали заяву про слухання справи за відсутністю їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.10,11,60,64,131 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового та майнового права та інтересу.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- 12.03.2003р. між позивачем ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_3 був укладений договір дарування, згідно якого позивач прийняв в дар та став власником 44/150 частин із літ. «А», кв №3 жилою площею 32,7 кв.м.,1/3 воріт, домоволодіння за №38, який знаходиться в м.Болград по вул.Асена Христєва (нині вулиця Болгарських Ополченців) та складається цілком з глинобитного житлового будинку літ. «А.А.», дворових споруд, що «В,Д.» №1-2 надвірних споруд, розміром загальної жилої площі- 92,7 кв.м., які розташовані на землях Болградської міської ради розміром 392кв.м, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 12.03.2003 р. за реєстр. №1438;

- відповідно довідки КП «Болградське БТІ» від 13.06.2017 року за №182 доля позивача ОСОБА_1В в житловому будинку за адресою: м.Болград вул.Болгарський ополченців №38, складає 12/25 частин, яка не зареєстрована, так як будова виходяща на фасад була виділена в окрему поштову адресу (Болгарський ополченців №38 А), тому було зроблено перерахунок часток. Доля ОСОБА_2 складає 13/25 на підставі договору дарування №3000/11.10.2007р.

- постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 16.06.2017 року за №1029/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у посвідчення договору купівлі-продажу зазначеного будинку, з-за неможливістю встановити: яка сама частка житлового будинку належить позивачу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Відповідач позов визнав, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.16,317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Болградської міської ради Одеської області, - про визнання права власності на частину житлового будинку - задовольнити в повному обсязі .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою: вулиця Болгарських Ополченців,38, (раніше - вул.ОСОБА_4), м.Болград Одеська область.

Рішення суду може бути оскаржене зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова