АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2-3143/07
Провадження № 22-ц/792/1095/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю секретаря: Шевчук Ю.Г.

сторін: апелянта ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Ружичанської сільської ради, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельних ресурсах про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_3, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що він є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, прийняв спадщину і оформив спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно складається із земельної ділянки, площею 0,36 га в межах згідно з планом, в тому числі сільськогосподарських угідь 0,30 га, з них ріллі 0,30 га під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,06 га. Землю передано для обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,15 га, яка розташована по АДРЕСА_1 на території виконавчого комітету Ружичанської сільської ради народних депутатів Хмельницького району.

При зверненні до органів земельних ресурсів з метою одержання державного акту на право приватної власності на землю виявилось ряд невідповідностей, через які в оформленні даного документу позивачу було відмовлено.

4 квітня 2005 року представником Хмельницького районного відділу регіональної філії „Центру ДЗК" було проведено визначення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки і було встановлено, що площа земельної ділянки не відповідає площі, яка вказана в державному акті, про що було складено відповідний акт.

Успадкована позивачем земельна ділянка складається з двох земельних ділянок різного цільового призначення. Так, згідно рішення Ружичанської сільської ради народних депутатів від 3 квітня 1994 року №10 ОСОБА_4 була передана у приватну власність земельна ділянка розміром 0,36 га, в тому числі: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку; 0,11 га - для ведення підсобного господарства по АДРЕСА_1.

Згідно державного акту площі земельних ділянок на плані зовнішніх меж земельної ділянки складають відповідно 0,23 га і 0,13 га, однак у цьому ж акті площа ділянок вказана відповідно 0,25 га та 0,15 га.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,3095 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку - 0,1774 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,1321 га, яка розташована по АДРЕСА_1 Хмельницького району.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2007 року позов задоволено. Визнано право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 0,3095 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,1774 га та ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,1321 га, розташованої по АДРЕСА_1 Хмельницького району на території Ружичанської сільської ради.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1, яка не є стороною у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням порушено її права як власника майна, в апеляційній скарзі просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Вважає, що суд неповно з'ясував усі обставини справи, які мають значення, а наведені висновки суду у рішенні не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що вказаним рішенням вирішувались питання з приводу її прав та обовязків, але до участі у справі як відповідача та власника майна її залучено не було.

Посилається на те, що судом не враховано, що земельна ділянка ОСОБА_3 накладається на її земельну ділянку, внаслідок чого вона фактично позбавляється права власності на частину її земельної ділянки, а обставини щодо не порушення меж сусідніх землекористувачів, які зазначені у судовому рішенні, не відповідають дійсності.

Крім того, апелянт, посилаючись на ч. 2 ст. 9 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент видачі державного акта) щодо правоздатності громадянина, вказує, що правоздатність ОСОБА_4 була припинена в момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, а державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий після припинення правоздатності ОСОБА_4, а відтак, за таких умов, земельна ділянка не могла входити до спадкового майна ОСОБА_4 та відповідно набута у спадщину ОСОБА_3

Жодних рішень органу місцевого самоврядування щодо вилучення у ОСОБА_1 або її батька земельної ділянки не приймалось. Натомість, рішенням Ружичанської сільської ради №5 від 23 листопада 2006 року державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_4, визнано недійсним. За таких обставин, як стверджує апелянт, на підставі вищевказаного державного акта ОСОБА_3 неправомірно посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 3 серпня 2004 року №2-4071, на майно, яке не могло входити до спадкового майна.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних мотивів.

За змістом ч. 1 ст. 292 ЦПК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.10.2008, № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Встановлено, що ОСОБА_4 проживав і мав присадибну ділянку за адресою АДРЕСА_1 та додаток наданий на земельній ділянці між садибою по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, що підтверджується планом схемою земельних ділянок, записами в земельно-шнурових книгах та архівними витягами.

Відповідно до архівних витягів рішенням 14 сесії Ружичанської сільської ради народних депутатів Хмельницького району від 3 квітня 1994 року № ОСОБА_4, передано безкоштовно у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,36 га без зазначення вулиць. До вказаного розміру земельної ділянки віднесено ділянку-додаток, яка йому замінена рішенням №3 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. ХХІІ з'їзду КПРС с. Ружичанка від 9 жовтня 1981 року на додаток земельної ділянки, який належав ОСОБА_5 (а. с. 92).

14 березня 1998 року на підставі рішення Ружичанської сільської ради №10 від 3 квітня 1994 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 (а. с. 8).

ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі і земельної ділянки (а. с. 6-8).

27 березня 2007 року, ОСОБА_3 набувши право на спадкування, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки розміри земельних ділянок, які зазначені в документах, мали розбіжності на місцевості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2007 року визнано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (а. с. 20).

18 листопада 1998 року ОСОБА_6 на підставі рішення Ружичанської сільської ради №10 від 3 квітня 1994 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. В державному акті відмічалось, що його земельна ділянка межує з земельною ділянкою ОСОБА_3 (а. с. 132).

28 листопада 2007 року ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом стала власницею земельної ділянки по АДРЕСА_4 після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 (а. с. 127, 133).

Відмовляючи у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, установа зазначила, що необхідно уточнити координати земельної ділянки (а. с. 121-123).

В судовому засіданні сторони заявляли, що фактично площі земельних ділянок співпадають з розмірами, зазначеними в рішенні про передачу земельних ділянок.

Державний акт на ім'я ОСОБА_3 не скасований і ОСОБА_1 не оспорювався.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2007 року, на яке подана апеляційна скарга ОСОБА_1, її права не порушуються і в зв'язку з цим апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 297, 313, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Ружичанської сільської ради, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельних ресурсах про визнання права власності на земельну ділянку, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_10 Категорія: 47

Доповідач - Купельський А.В.