Справа № 310/6084/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності на цілий обєкт нерухомості з припиненням права спільної часткової власності, поділ земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила виділити в натурі частку із спільної часткової власності та визнати за нею право власності на цілий обєкт нерухомості з припиненням права спільної часткової власності, поділити земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно з договором купівлі-продажу від 11.05.1979 року вона купила частину житлового будинку № 98 по вул. Севастопольській у м. Бердянську, яка становить 1/2 ідеальних часток.

В рахунок 1/2 частки домоволодіння їй належать : коридор № 1-1 =5,5 кв.м., кімната №1-2=15.7 кв.м., кімната №1-3=9,2 кв.м., кухня №1-4=7,8 кв.м. з житлового будинку «А», прибудова «а», козирок до «а», житловий будинок «Б», прибудова «б», веранда «б1», гараж «Е», оглядова яма під «Е», двоповерхова літня кухня «П», підвал під «П», надбудова «Ф», вбиральня «О», сарай «Ш», погріб «З», навіс «Р», двоповерховий вхід до літньої кухні «Х», паркан № 6, ворота №2, замощення №І, ІІІ.

Співвласником іншої частин є відповідач ОСОБА_2, якому належить 1/2 частина цього домоволодіння . Між ними, як співвласниками цього майна вникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник просили в задоволенні позову відмовити. Пояснили, що позивач зробила добудови та надбудови приміщен, які є самочинними і тому було порушено ідеальні частки в спільній частковій власності, а тому ОСОБА_2 має право на відповідну компенсацію. У звязку з цим вважа , що виділення в натурі частки позивача із спільного володіння не можливо.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні.

Згідно з договором купівлі-продажу від 11.05.1979 року ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку № 98 по вул. Севастопольській у м. Бердянську, яка складається з: коридору №1-1 =5,5 кв.м., кімнати №1-2=15.7 кв.м., кімнати № 1-3=9,2 кв.м., кухня №1-4=7,8 кв.м. з житлового будинку «А», прибудови «а», козирка до «а», житлового будинку «Б», прибудови «б», веранди «б1», гаражу «Е», оглядової ями під «Е», двоповерхової літньої кухні «П», підвалу під «П», надбудови «Ф», вбиральні «О», сараю «Ш», погрібу «З», навісу «Р», двоповерхового входу до літньої кухні «Х», паркану № 6, воріт №2, замощення №І, ІІІ.

Співвласником іншої 1/2 частини вказаного домоволодіння є ОСОБА_2

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55, затвердженою наказом Міністерством з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 року.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції № 55 передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Самочинно збудованих обєктів на сьогодні на території вказаного домоволодіння немає. Це підтверджується рішенням Бердянського міськрайонного суду по справі № 310/9917/13-ц від 03.10.2014 року.

Частка, яку позивач просить виділити є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється.

Технічна можливість виділа в натурі частки позивача підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи 119/02-17 від 21.02.2017 року.

Згідно державного акта сер. ЯИ №468746 від 08.06.2010 року позивач та відповідач є співвласниками земельної ділянки по 1/2 частині кожний. У звязку з виділом в натурі частки домоволодіння може бути поділена також і земельна ділянка.

На відміну від вказаного вище положення акту цивільного законодавства, яке надає право співвласнику майна здійснювати його поділ у натурі, ст. 88 ЗК України, як спеціальною нормою, яка регулює земельні правовідносини, передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 106/06-16 від 21. 02. 2017 року судовим експертом запропоновано два варіанти можливого поділу земельної ділянки, з яких позивачка просить застосувати 2 варіант.

При вивчені висновку експертизи суд встановив, що даний варіант пропонує такий спосіб користування земельною ділянкою, за яким позивачу та відповідачу виділяються частини ділянки, якими вони і раніше користувалися, тобто експертом враховано можливість користування земельною ділянкою співвласниками без погіршення їх становища, яке існувало до поділу ділянки.

Основним аргументом заперечень відповідача проти поділу земельної ділянки є наявність на частині позивача самовільних добудов, під які на його думку, виділяти земельну ділянку не можна. Але всі добудови зроблено на місці старих, або зі зміною поверховості, що не впливає на конфігурацію земельних ділянок, що виникли в результаті поділу.

Інші заперечення відповідачів також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не мають значення для правильного вирішення справи, суд зважає на те, що експертом при визначення порядку користування земельною ділянкою було враховано і наявність іншого рішення суду про поділ земельної ділянки, були вивчені додаткові матеріали, які свідчили про порядок користування власниками жилими та господарськими спорудами, та на підставі будівельних норм та Інструкцій про порядок проведення судових експертиз винесений обґрунтований висновок про можливість поділу земельної ділянки саме за тими варіантами, які він запропонував.

Заперечуючи проти будь-якого варіанту поділу земельної ділянки, ОСОБА_2 не запропонував свого варіанту поділу, який би влаштовував його, клопотання про призначення додаткової або повторної судової будівельно-технічної експертизи не заявив, тому суд вирішує питання на підставі добутих в судовому засіданні доказів.

Суд вважає можливим поділити земельну ділянку за адресою : будинок № 98 по вул. Севастопольській у м. Бердянську згідно варіанту №2 судової будівельно-технічної експертизи № 119/02-17 від 21.02.2017 р. ( експерт ОСОБА_3 ) з виплатою ОСОБА_1 ОСОБА_2 компенсації в сумі 5 140,17 грн. згідно «Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки» .

Суд бере до уваги, що грошові кошти в сумі 5 140,17 грн. внесено позивачем на депозитний рахунок суду , про що свідчить квитанція АТ «Ощадбанк» №3 від 07.06.2017 року.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини.

З огляду на викладене та аналізуючи надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати а саме: судовий збір -1920 грн., витрати на проведення судової експертизи-6320 грн., за проведення оцінки спірного майна -700 грн., а всього 8940 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у власність частку спільного майна в натурі, а саме: коридор № 1-1 =5,5 кв.м., кімнату № 1-2=15.7 кв.м., кімнату № 1-3=9,2 кв.м., кухню № 1-4=7,8 кв.м. з житлового будинку «А», прибудову «а», козирок до «а», житловий будинок «Б», прибудову «б», веранду «б1», гараж «Е», оглядову яму під «Е», двоповерхову літню кухню «П», підвал під «П», надбудову «Ф», вбиральню «О», сарай «Ш», погріб «З», навіс «Р», двоповерховий вхід до літньої кухні «Х», паркан № 6, ворота №2, замощення І, ІІІ.

Здійснити поділ земельної ділянки, загальною площею 0,0629 га, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Севастопольська, 98, згідно варіанту №2 судової будівельно-технічної експертизи від 21.02.2017 р. ( експерт ОСОБА_3 )з виплатою ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 компенсації в сумі 5 140,17 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий обєкт нерухомості, що розташований по вул. Севастопольська, 98 в м. Бердянську Запорізької області на земельній ділянці площею 376 кв.м. та складається з: коридору № 1-1 =5,5 кв.м., кімнати № 1-2=15.7 кв.м., кімнати № 1-3=9,2 кв.м., кухні № 1-4=7,8 кв.м. з житлового будинку «А», прибудови «а», козирка до «а», житлового будинку «Б», прибудови «б», веранди «б1», гаражу «Е», оглядової ями під «Е», двоповерхової літньої кухні «П», підвалу під «П», надбудови «Ф», вбиральні «О», сараю «Ш», погребу «З», навісу «Р», двоповерхового входу до літньої кухні «Х», паркану № 6, воріт №2, замощення І, ІІІ.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Севастопольська, 98.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8940,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко