Справа № 697/1327/17
№ пров. 2/697/592/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

з участю секретаря с/з Берегової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ "КБ "Надра", Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про визнання договорів іпотеки недійсними і застосування наслідків їх недійсності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_4 з позовом до ПАТ "КБ "Надра", Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про визнання договорів іпотеки недійсними і застосування наслідків їх недійсності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (надалі - Відповідач-1, Іпотекодержатель), та ОСОБА_7 (надалі - Позивач-1, Іпотекодавець) яка виступає майновим поручителем ОСОБА_6 (надалі - Третя особа, Позичальник) в забезпечення його зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 561/П/99/2007-840 від 09.10.2007 (надалі - Кредитний договір), було укладено договір іпотеки (надалі - Договір-1), який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за №5083з. Відповідно до положень Договору-1 Іпотекодавець з метою забезпечення виконання Зобов'язання Позичальника, що витікає із Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: вісім земельних ділянок (кадастрові номера: № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельна ділянка (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка. 09.10.2007 приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. внесено обтяження у вигляді заборони відчуження зазначеного в договорі іпотеки від 09.10.2007 №5083з предмету іпотеки - вісім належних Позивачу-1 земельних ділянок, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка з зазначеними кадастровими номерами, яке було зареєстровано в реєстрі за №5084з.

Крім того, 09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (надалі - Відповідач-1, Іпотекодержатель), та ОСОБА_4 (надалі - Позивач-2, Іпотекодавець) який виступає майновим поручителем ОСОБА_6 (Третя особа, Позичальник) в забезпечення його зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 561/П/99/2007-840 від 09.10.2007, було укладено договір іпотеки (надалі - Договір-2), який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за №5086з. Відповідно до положень Договору-2 Іпотекодавець з метою забезпечені виконання Зобов'язання Позичальника, що витікає із Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: п'ять земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_6, НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка. 09.10.2007 приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. внесено обтяження у вигляді заборони відчуження зазначеного в договорі іпотеки від 09.10.2007 №5086з предмету іпотеки - п'ять належних Позивачу-2 земельних ділянок, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Григорівка з зазначеними кадастровим номерами, яке було зареєстровано в реєстрі за №5087з.

Позивач-1 вважає, що оспорюваний правочин - договір іпотеки від 09.10.2001 №5083з, є недійсним через недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені законом, та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Позивач-2 вважає, що оспорюваний правочин - договір іпотеки від 09.10.2001 №5086з, є недійсним через недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені законом, та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Зазначає, що Позивач-1 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1987. В шлюбі подружжям набуто у власність наступне майно, яке є їх спільною сумісною власністю відповідно до положень ст. 356 ЦК України та ст. 60 СК України: вісім земельних ділянок (кадастрові номера: № НОМЕР_1. НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельна ділянка (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка. Крім того, Позивач-2 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004. В шлюбі подружжям набуто у власність наступне майно, яке є їх спільною сумісною власністю відповідно до положень ст. 356 ЦК України та ст. 60 СК України: п'ять земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_8, НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка.

Вказані вимоги законодавства та права Третьої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були грубо порушені оспорюваними договорами. Зазначає, що з боку власників майна не було ініційовано та вчинено жодних дій щодо виділу в натурі частки із спільного майна співвласників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - земельних ділянок (кадастрові номера: № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельної ділянки (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка. Аналогічно не було ініційовано та вчинено жодних дій щодо виділу в натурі частки із спільного майна співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - п'яти земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_9 НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою Черкаська область, Канівський район, с Григорівка. Таким чином, у випадку звернення стягнення Відповідачем-1 на нерухоме майно за договором іпотеки, будуть грубо порушені права як одного співвласників майна земельних ділянок. Просять суд визнати недійсними договори іпотеки від 09.10.2007 та застосувати наслідки недійсності договорів.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу за відсутності позивачів та їх уповноваженого представника, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, викликаний належним чином, про поважність причин неявки до суду не повідомив.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, направив до суду пояснення по справі, в яких вказано, що ГТУЮ у Черкаській області не є суб'єктом державної реєстрації прав, а тому не може бути відповідачем по справі. Також просив проводити розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа до суду не з'явивсь, повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено.

Суд в порядку ст. 169 ЦПК України вирішує закінчити розгляд справи постановленням заочного рішення на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 561/П/99/2007-840 (а.с.11-12).

09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_7, яка виступає майновим поручителем ОСОБА_6 в забезпечення його зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 561/П/99/2007-840 від 09.10.2007, було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за №5083з, відповідно до умов якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника, що витікає із Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: вісім земельних ділянок (кадастрові номера: № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельна ділянка (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка (а.с.13-14).

09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний бань «Надра» та ОСОБА_4, який виступає майновим поручителем ОСОБА_6 в забезпечення його зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 561/П/99/2007-840 від 09.10.2007, було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за №5086з, відповідно до положень якого Іпотекодавець з метою забезпечені виконання зобов'язання Позичальника, що витікає із Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: п'ять земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_6, НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка (а.с.26-27).

З свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 481120 від 24.04.1987 року вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.1987 року (а.с.15).

Відповідно до державник актів на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 набули право власності на земельні ділянки кадастрові номера: № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_7 за час перебування в зареєстрованому шлюбі (а.с.18-25).

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 від 26.06.2004 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004 року (а.с.28).

Відповідно до державник актів на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 набули право власності на земельні ділянки кадастрові номера: НОМЕР_6, НОМЕР_4 за час перебування в зареєстрованому шлюбі (а.с.30-34).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду, а взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 18 цього ж Закону, іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателями у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ст. 92 ЦК України регулює цивільну дієздатність юридичної особи. Відповідно до положень вказаної статті юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про:

для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців;

для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про:

для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів;

для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2.1.2 договорів іпотеки, який містить інформацію про предмет іпотеки та правовстановлюючі документи, не містить істотних умов, передбачених п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» - інформації щодо цільового призначення земельних ділянок, переданих в іпотеку (а.с.13, 26 на звороті).

Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох aбо більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за чаш шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежна від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В ч.1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положеннями ст. 362 ЦК України передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Згідно з вимогами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Крім того, положеннями ст. 366 ЦК України встановлено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Як вбачається з матеріалів справи власниками майна не було вчинено жодних дій щодо виділу в натурі частки із спільного майна співвласників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - земельних ділянок (кадастрові номера: № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельної ділянки (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с Григорівка.

Так само, не було вчинено жодних дій щодо виділу в натур частки із спільного майна співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_9 - п'яти земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_9 НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою Черкаська область, Канівський район, с Григорівка.

Таким чином, у випадку звернення стягнення Відповідачем-1 на нерухоме майно за договором іпотеки, будуть грубо порушені права одного із співвласників майна земельних ділянок.

Відповідно до положень ст. 65 СК України дружина, чолові розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, з взаємною згодою.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріально посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, зго другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (аб державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи, згода ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на укладання договору іпотеки у встановленому ст. 65 СК України порядку не надавалася, що свідчить про порушення порядку посвідчення та укладання договору іпотеки та є підставою для визнання його недійсним.

Частиною п'ятою ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Положенням ст. 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним та ін.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Згідно ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Тобто разом з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Отже, з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача (ч. 5 ст. 43 Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду.

Відповідно до ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 214-215, 217-218, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ "КБ "Надра", Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про визнання договорів іпотеки недійсними і застосування наслідків їх недійсності - задоволити.

Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в реєстрі за №5083з, та договір іпотеки, укладений 09.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в реєстрі за №5086з, із застосуванням наслідків їх недійсності.

В порядку застосування недійсності договору іпотеки скасувати заборону відчуження предмету іпотеки - належних на праві власності ОСОБА_7 восьми земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_11, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельної ділянки (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, та належних на праві власності ОСОБА_4 п'яти земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_6, НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Григорівка, накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. від 09.10.2007 року, що зареєстрована в реєстрі за № 5084з.

Зобов'язати уповноважену особу головного територіального управління юстиції у Черкаській області скасувати записи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно - належні на праві власності ОСОБА_7 вісім земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_11, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5) площею 0,2500 га кожна, та земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_7) площею 0,2412 га, та належні на праві власності ОСОБА_4 п'ять земельних ділянок (кадастрові номера: НОМЕР_6, НОМЕР_4) площею 0,2500 га кожна, які розташовані за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Григорівка, та з Державного реєстру іпотек щодо обтяження у вигляді іпотеки на зазначені земельні ділянки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів.

Головуючий /підпис/ Г. С. Русаков

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/1327/17.

Головуючий Г . С . Русаков