Справа № 161/8626/17
Провадження № 2/161/2864/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань Кубяк О.В., за участі представника позивача Андрусік О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
01 червня 2017 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 (далі - відповідач, ОСОБА_5.) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в службі у справах дітей Луцької міської ради з 20.04.2012 перебуває малолітній ОСОБА_6, а з 18.02.2016 - ОСОБА_7, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Одинока мати дітей - гр. ОСОБА_8, веде асоціальний спосіб життя, не працює, вживає спиртні та наркотичні засоби. Внаслідок такого способу життя мати не приділяє дітям належної уваги та піклування, не забезпечує їх необхідним одягом, харчуванням, часто залишає їх на тривалий час. Гр. ОСОБА_8 разом із дітьми проживають в квартирі своєї матері - гр. ОСОБА_9, за адресою: АДРЕСА_1. Саме бабуся доглядає та утримує онуків у період відсутності їх матері.
Гр. ОСОБА_10 неодноразово повідомляла працівників служби у справах дітей та Луцького відділу поліції про неналежне виконання її дочкою батьківських обов'язків. Зокрема, 17.02.2017 гр. ОСОБА_10 звернулась із заявою до Луцького ВП ГУНП у Волинській області про те, що її дочка внаслідок вживання наркотиків не може виконувати батьківські обов'язки по догляду за дітьми. Гр. ОСОБА_5 було запропоновано проходження медичного огляду у ВОНД, за результатами якого було встановлено діагноз "наркотичне сп'яніння внаслідок вживання опіоїдів". З матір'ю дітей була проведена профілактична робота щодо недопущення вживання нею наркотичних речовин, належного догляду за дітьми, їх матеріальним утриманням. Проте проведена робота позитивних наслідків не дала, ситуація не змінилась.
06.04.2017 гр. ОСОБА_10 знову повідомила службу у справах дітей, що її дочка не ночує вдома, не повідомляє про своє місце знаходження. Оскільки діти залишились бездоглядними, а бабуся не має можливості здійснювати за ними догляд, було прийняте рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.05.2017 №270-1 "Про відібрання малолітніх дітей".
З гр. ОСОБА_5 вже тривалий час проводиться профілактична робота щодо необхідності належного виконання батьківських обов'язків. Мати дітей неодноразово попереджалась про можливі наслідки ухилення від виховання та утримання дітей.
З наведених вище підстав позивач просить суд:
1) позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;
2) передати малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування дітей;
3) стягнути з ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4, але не менше 30% прожиткового мінімуму, з усіх видів заробітку на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини в Державному ощадному банку;
3) стягнути з ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4, але не менше 30% прожиткового мінімуму, з усіх видів заробітку на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини в Державному ощадному банку.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином.
Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з'явилася в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.
Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_5 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).
Відповідно до акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_4, який складений 24 січня 2017 року працівниками служби у справах дітей Луцької міської ради за адресою АДРЕСА_1, встановлено, що умови проживання задовільні, санітарний стан житла відповідає нормі; в квартирі зроблений ремонт, кімнати обставлені необхідними меблями, є побутова техніка; матір з дітьми займають окрему кімнату; діти забезпечені одягом, продуктами харчування, засобами особистої гігієни; ОСОБА_5 іноді залишає дітей на бабусю, по декілька днів не буває вдома. Зі слів ОСОБА_11 вона проходить лікування від наркотичної залежності. Стосунки в сім'ї - між бабусею та матір'ю дітей части виникають конфлікти (а.с.11).
Як зазначено у повідомленні Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області від 13 березня 2017 року №3438/58/03-2017, 17.02.2017 року до Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшло звернення громадянки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, прож. АДРЕСА_1 про те, що її донька вживає наркотики.
Від ОСОБА_9 надійшла заява, в якій вона просить провести медичний огляд її доньки, ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що вона підозрює її у вживанні наркотичних засобів, тому, перебуваючи під їх впливом, остання не може виконувати батьківські обов'язки по вихованню малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6
При виїзді на місце події працівниками УПП громадянці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, запропоновано проходження медичного огляду у ВОНД та за результатами огляду, згідно консультативного висновку спеціаліста, встановлено діагноз : наркотичне сп'яніння внаслідок вживання опіоїдів. З ОСОБА_5 проведено профілактичну бесіду про недопущення негативного впливу її способу життя на виконання батьківських обов'язків (а.с.13).
Як встановлено судом, 06 квітня 2017 року бабуся дітей - ОСОБА_9 звернулася до служби у справах дітей Луцької міської ради із заявою про поновлення розгляду питання про позбавлення батьківських прав її дочки (відповідача у справі) (а.с.12).
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 17 травня 2017 року №270-1, у зв'язку із тим, що у сім'ї ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, склалась загрозлива ситуація для життя та здоров'я малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки їх матір ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя, вживає наркотики, не забезпечує дітям піклування та догляду, керуючись ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України, ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2008 № 866, виконавчий комітет міської ради вирішив відібрати малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері, гр. ОСОБА_5, а також направити малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки (а.с.6).
Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставин у справі, суд зазначає наступне.
Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
При цьому у частині четвертій статті 164 СК України визначено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Проаналізувавши зібрані під час судового розгляду письмові докази, враховуючи поведінку відповідача, яка не прибула у судове засідання без поважних причин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки допускає залишення своїх дітей на свою матір, по декілька не буває дома. Крім того судом встановлено систематичне та регулярно зловживання наркотичними засобами, що також негативно впливає на розвиток дітей та їх психоемоційний стан. У зв'язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав стосовно її малолітніх дітей, а позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Статтею 167 СК України передбачено, що якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні.
Суд може постановити рішення про виселення того з батьків, хто позбавлений батьківських прав, з житлового приміщення, у якому він проживає з дитиною, якщо буде встановлено, що він має інше житло, у яке може поселитися, або постановити рішення про примусовий поділ житла чи його примусовий обмін.
Дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому.
Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Враховуючи встановленні під час судового розгляду обставини, обох дітей слід передати на опікування органу опіки та піклування.
Стосовно вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.
У частині другій статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Частиною третьою статті 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Оскільки відповідач позбавлена батьківських прав, вона зобов'язана сплачувати аліменти на користь своїх дітей.
Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
А статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому у частині другій статті 182 СК України, в редакції, яка чинна станом на день звернення до суду, було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
З 08 липня 2017 року набула чинності нова редакції вищенаведеної статті, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги частково шляхом:
1) стягування із ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від її сукупного доходу щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у період з 01 червня 2017 року по 07 липня 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
2) стягування із ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від її сукупного доходу щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у період з 01 червня 2017 року по 07 липня 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Позивача слід зобов'язати відкрити вищезазначені особисті рахунки у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224, 226, 367 ЦПК України, ст. 150, 164, 165, 166, 181, 182, 183 СК України, -
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Передати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування дітей.
Стягувати із ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від її сукупного доходу щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у період з 01 червня 2017 року по 07 липня 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Стягувати із ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від її сукупного доходу щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у період з 01 червня 2017 року по 07 липня 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Зобов'язати Орган опіки та піклування Луцької міської ради відкрити особові рахунки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров