Номер провадження: 22-ц/785/3170/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» про стягнення майнової компенсації за шкоду, завдану нерухомому майну та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача, який було уточнено, про стягнення майнової компенсації за шкоду, завдану нерухомому майну у розмірі 5 898 гривень, витрат на проведення експертизи у розмірі 2 200 гривень, відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав у розмірі 25 000 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 3 750 гривень (а. с. 3-4, 37).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. На його адресу надійшов лист від ТОВ від 21.08.2015 року з вимогою сплатити борг за воду та водовідведення з попередженням, що у разі несплати боргу, в його квартирі буде обмежено водовідведення. 18.10.2015 року було обмежено водовідведення у квартирі позивача, яке триває до цього часу. ОСОБА_2 вважає, що вказані дії відповідача призвели до обмеження позивача у користуванні майном та псування житла. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

03.10.2016 року до суду надійшов зустрічний позов ТОВ «Управдом-1» до ОСОБА_2 про зобов'язання укласти договір та стягнення заборгованості (а. с. 27-29).

Ухвалою суду від 02.11.2016 року у прийнятті зустрічного позову ТОВ «Управдо-1» відмовлено (а. с. 36).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 109-111).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 117-122).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може.

Судом встановлено, що ТОВ «Управдом-1» є управителем будинку і виконавцем певних житлово-комунальних послуг, в тому числі постачання холодної води і водовідведення (від точки вводу у будинок до квартир і нежитлових приміщень споживачів). Повноваження ТОВ «Управдом-1» з утримання житлового будинку на балансі, управління будинком та надання житлово-комунальних послуг підтверджується рішенням Одеської міської ради від 21.12.2007 року № 2099-V та від 21.12.2012 року № 2473-VІ, актами прийому-передачі житлового будинку та договором на послуги водопостачання і водовідведення від 26.11.2008 року № 147/1 укладеного між ТОВ «Інфокс» та ТОВ «Управдом-1».

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.07.2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності, номер запису про право власності: 1479157 (а. с. 5, 13, зворот).

Листом ТОВ «Управдом-1» № 71 від 10.12.2015 року ОСОБА_2 було повідомлено про наявність у нього заборгованості за водопостачання та водовідведення станом на 01 грудня 2015 року у загальному розмірі 9 029,37 гривень; про те, що до квартири ОСОБА_2 неодноразово надсилався сантехнік для звірки показань приладу обліку, однак двері ніхто не відчиняв, у зв'язку із чим 09.10.2015 року було обмежено водовідведення за допомогою технічних засобів, про що був складений відповідний акт. У зв'язку із наявною заборгованістю ОСОБА_2 ТОВ «Управдом-1» підготовило позов до суду про відшкодування збитків (а. с. 8).

Вважаючи позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими представник ТОВ «Управдом-1» пояснював, що оскільки позивач перешкоджав здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд внутрішньо будівельних мереж, мереж споживачів водопостачання та водовідведення, не надавав документів підтверджуючих проходження періодичних перевірок, обслуговування та ремонту засобів обліку, які проводяться відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», не сплачував в повному обсязі та мав заборгованість по оплаті за питну воду, ухилявся від підписання договору на послуги водопостачання та водовідведення, відповідач був змушений відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України частково відмовитися від виконання своїх подальших зобов'язань по прийому стоків шляхом обмеження ОСОБА_2 надання послуг водовідведення (тампонування каналізації).

Директор ТОВ «Управдом-1» видав наказ № 12 від 28.08.2015 року про те, що він залишає за собою право обмеження водовідведення злісних неплатників. Обмеження водовідведення буде проводитись з допомогою технічних засобів. Оплата за відключення та підключення каналізації буде взиматися з боржника після повного погашення всіх заборгованостей (а. с. 177).

01 жовтня 2015 року між ТОВ «Управдом-1» та ТОВ «Планкен» був укладений договір про надання послуг, за умовами якого ТОВ «Планкен» зобов'язується надати послуги по обмеженню водовідведення споживачів, що мають заборгованість перед ТОВ «Управдом-1» за спожиті послуги з центрального водопостачання та водовідведення (а. с. 67-69).

09 жовтня 2015 року комісією у складі - директора ТОВ «Управдом-1», сантехника, жильців квартири № 32, № 11, № 85 був складений акт про те, що у зв'язку з систематичною відмовою власника квартири АДРЕСА_1 сплачувати за воду, яка використана, а також за послуги по водовідведенню та наявною у зв'язку з цим заборгованістю, згідно наказу директора ТОВ «Управдом-1» № 12 від 28.08.1015 року слід обмежити водовідведення квартири АДРЕСА_1 за допомогою технічних заходів (а. с. 176).

09 жовтня 2015 року було обмежено водовідведення у квартирі позивача.

За правилами ч. 3 ст. 16 Закону України «Про комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами.

Крім того, Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року, за N 630 (далі - Правила), які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавецем), і фізичною та юридичною особою (споживачем), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення також містять аналогічні положення. Так, пункт 3 Правил передбачає, щопослуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України регулюється Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 N 190, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за N 936/15627 (далі - Правила N 190).

Відповідно пункту 15.2. Правил № 190 виробники та споживачі зобов'язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Згідно пункту 15.1. Правил № 190 санітарна охорона у сфері централізованого питного водопостачання та водовідведення, об'єкти, зони санітарної охорони, встановлення їх меж та поясів особливого режиму, вплив потенційних джерел, забруднювачів, обмеження господарської та іншої діяльності на цих територіях здійснюються відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання».

Директор ТОВ «Управдом-1» не врахував зазначені вимоги Закону, і за відсутності у нього відповідних повноважень, здійснив противоправні дії, які виразилися у протиправному обмеженню водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 що, відповідно, призвело до порушення прав споживача послуг ОСОБА_2 Наявність у споживачів заборгованості не може бути підставою для відключення або обмеження водовідведення або обмеження надання інших послуг суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем). Проте, в даному випадку звертає увагу той факт, що на період обмеження водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 її власник ОСОБА_2, відповідно розрахунку заборгованості наданого відповідачем, мав заборгованість в сумі 145 гривень, що не кореспондується з поясненнями представника ТОВ «Управдом-1» про наявність у позивача заборгованості.

Неспроможними є доводи представника ТОВ «Управдом-1» про те, що керуючись правилами ч. 3 ст. 538 ЦК України відповідач був вправі частково відмовитись від виконання подальших зобов'язань з прийому каналізаційних стоків, оскільки приписи ч. 3 ст. 538 ЦК України не розповсюджують свою дію на виниклі між сторонами правовідносини.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання дій ТОВ «Управдом-1» щодо обмеження водовідведення квартири АДРЕСА_1 противоправними, є помилковим.

З акту обстеження технічного стану системи каналізації квартири АДРЕСА_1 від 13.06.2016 року, у складі комісії - представників НПЦ «Екострой+» (експерта, інженера-спеціаліста, інженера-проектувальника) та позивача ОСОБА_2, вбачається, що система каналізації квартири НОМЕР_1 не працює у належному режимі (а. с. 12).

Пунктами 13.1., 15.6 Правил № 190 передбачено, що споживачі зобов'язані дотримуватися Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 N 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за N 927/11207, тримати в належному технічному стані внутрішньобудинкові, дворові і внутрішньоквартальні мережі, споруди і пристрої, що перебувають у них на балансі. У разі пошкодження мереж, споруд водопостачання або водовідведення особи, що виявили таке пошкодження, зобов'язані негайно повідомити про це виробника та здійснити всі можливі заходи щодо усунення наслідків цього пошкодження. Ліквідація пошкоджень виконується виробником або організацією, яка має відповідну ліцензію на здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, за участю виробника.

Відповідно до акту на приховані роботи від 23.10.2016 року, підписаного представниками підрядника ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та замовником ОСОБА_2, 23.10.2016 року під час виконання робіт з відновлення працездатності системи водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 з каналізаційного стояка було вилучено пластикові пляшки та мішки з піском (а. с. 43).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для захисту свого порушеного права, та відновлення роботоспроможності системи водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 позивач був вимушений 07.10.2016 року укласти договір підряду з ФОП ОСОБА_3. 31.10.2016 року роботи по поновленню системи водовідведення в квартирі АДРЕСА_1 були закінчені, про що свідчить акт виконаних робіт. Вартість виконаних робіт, сплачених ОСОБА_2 складає 5 898,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № W6232836 від 01.11.2016 року (а. с. 38-42), що є реальними збитками та підлягають стягненню з ТОВ «Управдом-1» на користь ОСОБА_2

Крім того, судова колегія вважає, що у зв'язку з противоправними діями ТОВ «Управдом-1» ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членом її сім'ї, близьких родичів.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру немайнового відшкодування, колегія суддів застосовує положення ст. 23 ЦК України та виходив із роз'яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди N 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами, відповідно до яких розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер вчиненого відносно позивача порушення, глибину його душевних переживань та моральних страждань, що призвело до зміни звичного йому способу життя, колегія суддів виходячи з конкретних обставин справи, засад розумності, виваженості і справедливості визнає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 гривень.

Що стосується судових витрат по справі слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України 27 квітня 2006 року N 590, на яку посилається суд першої інстанції, затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Указані норми не передбачають обмеження компенсації часом, витраченим адвокатами на участь у судових засіданнях, та не вимагають урахування лише часу роботи адвоката в судових засіданнях.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_6 надавав ОСОБА_2 правову допомогу в суді першої інстанції, яку останній оплатив на загальну суму 3 750,00 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 0229-01 від 29.02.2016 року та квитанцією № ПН129985 від 14.07.2016 року (а. с. 10, 184).

Відповідно до журналів судових засідань загальна кількість часу, витраченого адвокатом складає 7,5 годин, з яких: консультація щодо подачі позову - 0,5 години, складання позовної заяви - 1 година, представництво інтересів позивача в суді - 4 години, складання апеляційної скарги - 1 година, складання заперечень - 1 година. Відповідно до додатку № 2 до договору про надання правової допомоги, послуги адвоката ОСОБА_6 складають 500 гривень за годину праці +- 5 хвилин (а. с. 184, 185).

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата з 1 травня по 30 листопада становить 1 450 гривень.

Виходячи із зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого адвокат брав участь у справі, витрати на правову допомогу становлять - 3 750 гривень (7,5 годин х 500 гривень = 3 750 гривень).

За таких обставин висновок суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З метою надання доказів, ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Екострой» для огляду спеціалістами технічного стану системи каналізації квартири АДРЕСА_2 та надання висновку, за що ним було сплачено 2 200 гривень, що підтверджується актом огляду та квитанцією № W4075896 від 01.07.2016 року (а. с. 11, 12).

Так, ОСОБА_2 при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 480,40 гривень, за подачу апеляційної скарги - 2 728,44 гривень, витрати за проведення огляду квартири експертом - 2 200 гривень, витрати на правову допомогу - 3 750 гривень, що підтверджено квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При указаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ст. 309, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» про стягнення майнової компенсації за шкоду, завдану нерухомому майну та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав - задовольнити частково.

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» щодо перешкоджання водовідведенню в квартирі АДРЕСА_3 - протиправними.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 5 898,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення огляду експертом в розмірі 2 200,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 5 208,84 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3 750,00 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

Калараш А.А.