Справа № 600/758/16-ц
Справа № 2/600/88/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.

секретар Сташків О.С

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 до Вікторівської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

02.09.2016 року до суду надійшла позовна заява адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою смт.Козова, вул.Б.Лепкого, 4/1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9893 га., кадастровий номер :01:001:0035 та площею 0,3015 га., кадастровий номер :01:001:0200, що розташовані на території Вікторівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, які належали ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №066160 від 22.01.2004 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22.07.2004 року батько позивача ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно. Після смерті ОСОБА_3, позивач у належному порядку та в строк прийняла спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.12.2013 року, згідно якого Козівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №429/2013. Державний акт, який підтверджував право власності на вказані земельні ділянки було втрачено. Державним нотаріусом ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини після смерті батька на вказані земельні ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. На даний час, позивач бажає оформити право власності на земельні ділянки після смерті батька, тому просить у судовому порядку визнати її власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9893 га. та площею 0,3015 га.

В судове засідання позивач не зявилася, проте подала клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності (а.с.39).

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте подав клопотання, згідно якого просить справу розглядати за його відсутності (а.с.40).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду лист, відповідно до якого не заперечує щодо позовних вимог ОСОБА_1, розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.33).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 28.06.2013 року у с.Вікторівка Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №149890 від 29.06.2013 р. (а.с.24).

За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь ОСОБА_1, склавши заповіт, який був посвідчений 22.07.2004 року секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.23).

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 становить земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3015 га., кадастровий номер :01:001:0200 та площею 1,9893 га., кадастровий номер :01:001:0035, які розташовані на території Вікторівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.15-20).

Після смерті ОСОБА_3 позивач в належному порядку та в строк прийняв спадщину, оскільки 28.06.2013 року звернувся до Козівської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36038671 від 10.12.2013 року (а.с.26).

Державний акт на право власності на земельну ділянку від 22.01.2004 року серії ТР №066160 втрачено, що підтверджуються оголошенням в газеті «Вільне слово» №34 (7402) від 19.08.2016 року (а.с.27).

Державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 22.08.2016 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкового майна у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 (а.с.12).

Відтак, оформлення спадщини в нотаріальній конторі на земельну ділянку є неможливим, втрата оригіналу державного акту є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та є перешкодою в реалізації права на спадкування, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Видача державних актів на право власності на земельні ділянки та дублікатів державних актів здійснювалась на підставі Постанови КМУ № 1021 від 09.09.2009 року «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка втратила чинність з 01.01.2013 року на підставі Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 року.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_1, відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку унеможливлює оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9893 га. та площею 0,3015 га.

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 130, 158, 174, 197, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою смт.Козова, вул.Б.Лепкого, 4/1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28.06.2013 року, право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9893 га., кадастровий номер :01:001:0035, що розташована на території Вікторівської сільської ради Козівського району, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №066160 від 22.01.2004 року;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3015 га., кадастровий номер :01:001:0200, що розташована на території Вікторівської сільської ради Козівського району, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №066160 від 22.01.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець