Справа №203/99/17
Провадження №2/0203/450/2017
17.08.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
з участю перекладача
жестової мови ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування правовстановлювальних документів,
31 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування правовстановлювальних документів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є інвалідом з дитинства по слуху. Їй нал ежить квартира АДРЕСА_1. Відповідач (онук позивачки) умовив позивачку продати йому частку її квартири. 08.12.2015 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідач придбав 18/25 часток належної позивачці квартири. Під час посвідчення договору нотаріусом позивачка через вади здоровя не могла сприймати зміст та наслідки правочину. Після укладення правочину відповідач не передав позивачці кошти за договором та забрав усі правовстановлювальні документи на квартиру. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним, зобовязання відповідача повернути правовстановлювальні документи (а.с.а.с. 2 5, 13).
Позивачка, її представник у судовому засіданні позов підтримали.
Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Третя особа до суду також не зявилася, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 35, 42, 156).
Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач доводиться позивачці онуком.
Позивачка є інвалідом ІІІ групи з дитинства по слуху (а.с.а.с. 7 10).
Позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 59, 69, 73).
08 грудня 2015 року третьою особою було посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивачка продала відповідачеві за 102 300,00 грн. 18/25 часток належної позивачці квартири. Договір був зареєстрований у реєстрі за №1686 (а.с. 11).
Після укладення правочину відповідач забрав усі правовстановлювальні документи на квартиру (свідоцтво про право власності від 21.02.1995 року, договір дарування від 02.03.1998 року), а також технічний паспорт на неї.
Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з частинами третьою, пятою статті 203 ЦК волевиявлення особи, яка вчиняє правочин, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Позивачка у судовому засіданні зазначила, що не розуміє українську, якою було складено договір купівлі-продажу. Ця обставина була підтверджена третьою особою, яка 09.08.2017 року у судовому засіданні послалася на положення оспореного правочину, згідно з яким усний переклад на російську було нею зроблено для позивачки.
При цьому судом встановлено, що, незважаючи на повну нездатність позивачки чути, під час укладення правочину ані відповідачем, ані третьою особою вона не була забезпечена перекладачем жестової мови. Ця обставина, безумовно, доводить той факт, що усний переклад, який зробила третя особа, фізично не міг був сприйнятий позивачкою через її ваду.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу від 08.12.2015 року недійсним.
Ураховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими і позовні вимоги про витребування від відповідача правовстановлювальних документів на квартиру (свідоцтва про право власності від 21.02.1995 року, договору дарування від 02.03.1998 року), а також технічного паспорту на неї.
Суд критично ставиться до доводу позивачки щодо неотримання нею коштів за укладеним з відповідачем договору як підстави для визнання правочину недійсним, оскільки у відповідності з пунктом 1 статті 611 ЦК це може бути тільки підставою для розірвання договору.
У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 551,20 грн. (а.с. 1).
Крім того, з відповідача на користь держави також необхідно стягнути решту компенсації судових витрат у сумі 640,00 грн.
Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування правовстановлювальних документів задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу 18/25 часток квартири АДРЕСА_2 від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за №1686, недійсним.
Зобовязати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) повернути ОСОБА_2 оригінали правовстановлювальних документів на квартиру АДРЕСА_2, а саме:
-свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 1995 року, видане житлово-експлуатаційною конторою тепловозоремонтного заводу на підставі розпорядження від 21 лютого 1995 року №411;
-договір дарування ? частини квартири від 02 березня 1998 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований у реєстрі за №682;
-технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) компенсацію судових витрат у сумі 551,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави компенсацію судових витрат у сумі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 21 серпня 2017 року.
Суддя М.О. Католікян