Справа № 569/5995/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно звернувся представник ПАТ «Укрсоцбанк».

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №730/240-САФ03.16-2 від 01 серпня 2007 року заборгованість у розмірі 10 489,21 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 8 352,30 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 2 136,91 доларів США звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб марки Skoda, модель Octavia Tour, рік випуску 2007, обєм двигуна 1600 кузов №ТМВDХ41U18В006993, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований 1-им МРВ ДАІ м.Рівне 31 липня 2007 року, що належить заставодавцю на праві власності на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідача ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 4 267,11 грн. та витрати за подання оголошення у засобах масової інформації в розмірі 165,00 грн.

В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 1 серпня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №730/240-САФ03.16-2 (надалі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 18072,00 долара США 00 центів зі сплатою 12,05 процентів річних з кінцевим терміном повернення 31 липня 2014 року на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.п.1.1.1. кредитного договору погашення кредиту та сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, позичальник щомісяця 01 числа сплачує кредитору рівні сумі грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за кредитом та процентами, розрахованих за весь строк користування кредитом в сумі 321,19 долар США (надалі за текстом окремо ануїтети платіж).

Відповідно до п.1.2. кредитного договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки Skoda, 2007 року випуску моделі Octavia Tour, чорного кольору, надалі за текстом транспортний засіб, згідно з договором купівлі-продажу №207-ш-к від 31 липня 2007 року, укладеним з МПП «Вік-Експо».

Відповідно до п.1.3. кредитного договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають: п.1.3.1. з ОСОБА_1 договір застави транспортного засобу визначеного п.1.2. цього договору, заставною вартістю 104000,00 гривень, який також забезпечує виконання зобовязань позичальника за додатковим договором.

Відповідно до п.2.7. кредитного договору погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення терміну повернення кредиту та сплати процентів; штрафи.

Відповідно до п.п.3.2.3. п.3.2. кредитного договору кредитор має право: вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та можливої неустойки у разі: 3.2.3.1. затримання позичальником погашення відповідного ануїтетного платежу (його частини) та/або сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, щонайменшу на 1(один) календарний місяць; або 3.2.3.2. перевищення сумою заборгованості за кредитом над сумою кредиту більше ніж на 10 процентів; або 3.2.3.3. несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 процентів від суми кредиту; або 3.2.3.4. якщо позичальник протягом трьох робочих днів від дати отримання вимоги кредитора про надання додаткових засобів забезпечення виконання зобовязання згідно з п.3.2.2. цього договору, не надасть таких засобів забезпечення (шляхом укладення відповідного договору) або запропоновані засоби забезпечення не влаштують кредитора; або 3.2.3.5. якщо позичальник не погодиться із запропонованим розміром процентів, згідно з п.2.8. цього договору; або 3.2.3.6. якщо обставини, визначені п.5.1. цього договору будуть діяти більше 1 місяця; 3.2.3.7. у разі порушення позичальником обовязків, встановлених договором застави та/або додатковим договором та/або договором страхування, або у разі припинення цих договорів.

Відповідно до п.п.3.3.7., 3.3.8., 3.3.8.1. п.3.2. кредитного договору позичальник зобовязаний: своєчасно та в повному обсязі погашати ануїтетні платежі та можливу неустойку в термін, визначений п.1.1.1. цього договору; протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора згідно з п.3.2.3. цього договору про невиконання вимог п.3.2.3.1. 3.2.3.6. цього договору, повернути в повному обсязі усі ануїтетні платежі з можливою неустойкою; у випадку усунення позичальником порушень, вказаних в 3.2.3. цього договору , в тому числі погашення простроченої заборгованості за кредитом впродовж строку, вказаного в п.3.3.8. цього договору, вимога кредитора щодо повернення в повному обсязі всіх ануїтет них платежів втрачає чинність.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником термінів сплати ануїтет них платежів, визначених п.1.1.1. цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення що діє у період прострочення.

Банком повністю були виконані умови кредитного договору, а саме відповідачу було видано грошові кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки.

Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне товариство та зміну найменування (назви) банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 02 березня 2017 року наявна заборгованість становить 10 489,21 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 8 352,30 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 2 136,91 доларів США.

На виконання умов кредитного договору відповідачу була направлена вимога про повернення кредиту, однак дана вимога залишена ним поза увагою.

Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем перед позивачем не погашена.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем. Відповідачами вказаний розрахунок не спростований, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави, регулюється нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІУ від 18 листопада 2003 року чинного з 01 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Прикінцевими і перехідними положеннями цього закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону.

Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечить Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст.24 зазначеного Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на пердмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст.25 зазначеного Закону у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір інших обтяжувачів на користь яких встановлено зареєстроване обтяження які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження.

У відповідності до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в яких одні сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 4267,11 грн. та витрати за подання оголошення у засоби масової інформації про виклик відповідача в розмірі 165,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.509,525,526,549,550,611,612,625,629,1049,1050,1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно задоволити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №730/240-САФ03.16-2 від 01 серпня 2007 року заборгованість у розмірі 10 489,21 доларів США, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 8 352,30 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 2 136,91 доларів США звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб марки Skoda, модель Octavia Tour, рік випуску 2007, обєм двигуна 1600 кузов №ТМВDХ41U18В006993, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований 1-им МРВ ДАІ м.Рівне 31 липня 2007 року, що належить заставодавцю на праві власності на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 4 267,11 грн. та витрати за подання оголошення у засобах масової інформації в розмірі 165,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :