Справа №173/752/17
Провадження №2/173/528/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 29.06.2016 року відповідач взяв у нього в борг для власних потреб грошові кошти в іноземній валюті 1000 доларів США, які він зобов'язувався повернути позивачу в строк до 02.07.2016 року, про що відповідачем було всланоручно написано боргову розписку.
До зазначеної дати, тобто 02.07.2016 року відповідач з невідомих йому причин кошти не повернув, та на його вимогу ним було складено та видано нову розписку від 10.09.2016 року, у відповідності з якою відповідач взяв на себе зобов'язання повернути йому борг за договором позики до 19.09.2016 року. При цьому за домовленістю між ним та відповідачем було встановлено відповідальність, про що мається відповідний напис у розписці, відповідно до якого у разі несвоєчасного повернення йому боргу, відповідач зобов'язувався сплатити йому 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання.
Однак не зважаючи на всі його намагання щодо повернення боргу, відповідач без поважної причини, взяті в нього кошти без поважної причини не повернув, що й стало підставою звернення до суду
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснив, що після подання ним позову до суду та призначення справи до судового розгляду відповідач повернув йому ще 5000 грн., 17.06.2017 року. Тому цю суму просить відрахувати із загальної суми заборгованості відповідача. Також пояснив, що відповідач взяв у нього в борг 1000 дол. США, а розписки від 28.07.2016 року та 10.09.2016 року написані відповідачем на цю ж саму, але ними вони домовлялись про продовження строків повернення боргу.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки.
Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: судом встановлено, що 29.06.2016 року відповідач взяв у позивача в борг для власних потреб грошові кошти в іноземній валюті 1000 доларів США, які він зобов'язувався повернути позивачу в строк до 02.07.2016 року, про що відповідачем було всланоручно написано боргову розписку, що підтверджується копією розписки від 29.06.2016 року .
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості.
Таким чином судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики грошових коштів.
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мініму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
На підтвердження зобов'язань з позики між сторонами, відповідачем була видана власноручно написана розписка від 29.06.2016 року. Тобто договір укладений з дотриманням вимог ст. 1047 ЦК України в належній формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Як встановлено в судовому засіданні позивач свої обов'язки за договором позики виконав належним чином та передав відповідачеві в борг грошову суму 1000 дол. США.
Згідно дослідженої в судовому засіданні розписки від 29.06.2017 року вбачається, що сторони визначили строк повернення боргу 02.07.2016 року. Тобто уклали його на визначений строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідач взяті на себе обов'язки належним чином не виконав, в строк встановлений в договорі суму позику позивачеві не повернув.
Також судом встановлено, що сторони в подальшому домовлялись між собою про продовження строків повернення боргу. Так згідно розписки від 28.07.2016 року, відповідач зобов'язувався повернути борг не пізніше 13.08.2016 року. Відповідно до розписки від 10.09.2016 року відповідач зобов'язувався повернути суму боргу до 19.09.2016 року.
Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином законом врегульовано, що грошові кошти підлягають поверненню в національній валюті відповідно до курсу, який існує на день платежу.
Як вбачається позовна заява складена 11 травня 2017 року. Офіційний курс гривні до долара США станом на 11.15.2017 року складала 26.51 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та інформацією на офіційному сайті НБУ.
Дана сума на думку суду і підлягає стягненню з відповідача як сума основного боргу.
Також судом встановлено, що сторони в розписці від 10.09.2017 року визначили відповідальність за неповернення боргу в строк до 19.09.2016 року в розмірі 1% від суми боргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Погодивши в розписці умову про сплату 1% від суми боргу за кожен день прострочення повернення боргу - відповідно боржник взяв на себе дані зобов'язання і вони є обов'язковими для ивконання.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, відповідно до приписів ст. 88, 89 ЦПК України (часткове задоволення позовних вимог відбулось в зв'язку з частковим виконанням відповідачем зобов'язань з повернення боргу в сумі 5000 грн., після подачі позовної заяви) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові по сплаті судового збору в сумі 665.95 грн., а також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 150 грн.. витрати на проїзд ( придбання пального) в сумі 470 грн та поштові витрати в сумі 23. 40 грн., а всього 643 грн 40 коп.
Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 665 грн. 92 коп. та 643 грн 40 коп.- витрати за надання правової допомоги, витрати на проїзд та направлення поштової кореспонденції
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подання заяви про його скасування до Верхньоднірповського районного суду.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або перегляду заочного рішення судом який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.