У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 760,06 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 422 169 грн 25 коп., а також пеню у розмірі 6 326 грн 73 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 01 липня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором від 20 травня 2008 року у розмірі 26 760,06 доларів США, що еквівалентно 422 169 грн 25 коп., та пеню у розмірі 6 326 грн 73 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 липня 2017 року, у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розстрочку виконання судового рішення відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити чи розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У заяві про розстрочку виконання рішення представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідач має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Проте суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зробив правильний висновок, що зазначені обставини не є винятковими та такими, що утруднюють виконання рішення у розумінні ст. 373 ЦПК України.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розстрочку виконання судового рішення.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік