Провадження № 2/344/3411/17
У Х В А Л А

08 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Татарінової О.А.,

за участю секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківську заяву представника позивача АТ ОСОБА_1 Аваль по цивільній справі за позовом АТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та додаткове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом АТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та додаткове майно.

Представник позивача подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, якою просить накласти арешт на належне ОСОБА_2 майно, мотивуючи тим, що на даний час існує загроза вчинення відповідачем дій, спрямованих на унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі частини першої статті 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Між сторонами існує спір щодо стягнення на предмет іпотеки. Предметом іпотеки по кредитних зобовязаннях виступає земельна ділянка площею 0,0344 га, що розташована за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Степана Бандери 39, кадастровий номер 200020006. На вказаній земельній ділянці збудовано крамницю, право власності на підставі свідоцтва про право власності , серія та номер: 585539, виданий 19.02.2013 року, видавник державний реєстратор ОСОБА_3

Обгрунтовуючи свої вимоги у заяві про забезпечення позову, позивач звертає увагу суду на те, що існує велика ймовірність відчуження майна на користь третіх осіб. Окрім того, відповідач може розпорядитися належним майном, що значно зменшить його вартість.

З огляду на позицію, висвітлену у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з пунктом першим частини першої статті 152 ЦПК (1618-15) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Не забезпечення судом даного позову може, з врахуванням обставин, на які посилається позивач, як на підставу для забезпечення позову, і які доведені належними у справі доказами, в подальшому, зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявлений позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, відповідає характеру спірних правовідносин.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно відповідача в межах суми заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача АТ ОСОБА_1 Аваль про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме: земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування торгового закладу з офісними приміщеннями, площею 0,0344 га, що розташована за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Степана Бандери 39, кадастровий номер 200020006; крамницю, яка знадохиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Степана Бандери 39, право власності на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 585539, виданий 19.02.2013 року, видавник державний реєстратор ОСОБА_3

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Розяснити сторонам, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, але оскарження не зупиняє виконання даної ухвали.

Строк пред'явлення до виконання до 07.08.2018 року.

Суддя О.А. Татарінова