09.08.2017 Провадження по справі № 2/380/347/17
Справа № 380/607/17
Рішення

Іменем України

9 серпня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

з участю адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15.12.2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності на дану земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15.12.2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлену ПП «Земля», яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради в межах населеного пункту с. Денихівка Тетіївського району Київської області та передана безоплатно у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1695 га, кадастровий номер 1:01:014:0007, по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області. Також просить визнати недійсним державний акт, виданий на підставі даного рішення на ім?я ОСОБА_4.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона разом з чоловіком 31.10.2008 року придбали житловий будинок по вул. Лиса Гора, 8 (на даний час 11) в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, який розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,35 га. 05.04.2016 року рішенням сесії ОСОБА_3 сільської ради позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність, встановивши площу 0,35 га. Проте після обмірів земельної ділянки ПП «Земля» її площа стала становити лише 0,2424 га.

Крім того, рішенням сесії ОСОБА_3 сільської ради сусіду позивача ОСОБА_4 для розширення особистого селянського господарства надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,17 га, після чого 25.04.2016 року надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості). Після обмірів земельної ділянки ПП «Земля» її площа становить 0,1695 га. Рішенням 18 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15.12.2016 року відповідач затвердив ОСОБА_4 технічну документацію із землеустрою та надав у власність дану земельну ділянку.

Позивач вважає, що відповідач своїм рішенням порушив її права як землекористувача, оскільки, надаючи у власність земельну ділянку ОСОБА_4 площею 0,1695 га, фактично захопив частину її земельної ділянки (городу), в звязку з чим площа її земельної ділянки зменшилася з 0.35 га до 0,2424 га., хоч фактично вона має право на площу 0,35 га, так як саме така площа згідно записів у земельно-шнурових книгах за 1992-1993 роки рахувалася за попередніми власниками та весь час позивач сплачувала земельний податок саме за 0,35 га землі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та уточнила позовні вимоги в частині визнання недійсним державного акту, виданого ім?я ОСОБА_4, а саме просить скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1695 га, кадастровий номер 1:01:014:0007, що по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, проведену 25.01.2017 року на підставі рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15.12.2016 року (а.с.99-100).

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Тетіївського району Київської області ОСОБА_5 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на надане письмове заперечення (а.с. 90-91).

Третя особа ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_1 позовних вимог не визнали, посилаючись на надане письмове заперечення (а.с. 92).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 за згодою чоловіка ОСОБА_6 31.10.2008 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 житловий будинок по вул. Лиса Гора, 8 (на даний час 11) в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, який розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,35 га., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.10.2008 року та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.34, 35), копією довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 1026 від 30.10.2008 року (а.с.37) та копією витягу з рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 16.11.2011 року про впорядкування нумерації будинків (а.с.48). З метою приватизації земельної ділянки позивач звернулася до ОСОБА_3 сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості), який їй був наданий рішенням 8 сесії 7 скликання сільської ради від 05.04.2016 року за № 53-08-УII з подальшим оформленням її у власність: орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.39).

Разом з тим, рішенням 9 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 25.04.2016 року № 63-09-УII було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшим оформленням її у власність ОСОБА_4 на суміжну з позивачем земельну ділянку орієнтовною площею 0,17 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області (а.с.38), яка була надана ОСОБА_4 21.03.2008 року для розширення особистого селянського господарства із запасу земель сільської ради (архівний витяг з рішення ОСОБА_3 сільської ради від 21.03.2008 року № 82-24-У а.с.46-47).

Після проведених обмірів обох земельних ділянок в натурі (на місцевості) приватним підприємством «Земля» фактично площа земельної ділянки, яка рахується за позивачем склала 0,2424 га, а земельної ділянки, яка рахується за ОСОБА_4 0,1695 га. Під час проведення обмірів позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 погодили межі суміжних ділянок, що підтвердили своїми підписами в актах прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с. 42, 93). При цьому акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, в ньому зазначені всі необхідні відомості, в тому числі площа землі та підпис ОСОБА_2 (а.с.93).

Рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15.12.2016 року № 117-18-УII ОСОБА_4 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлену ПП «Земля», яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради в межах населеного пункту с. Денихівка Тетіївського району Київської області та передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1695 га, кадастровий номер 1:01:014:0007, по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області (а.с. 40-41).

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнанням недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 34 п.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у власність громадян, надання земельних ділянок, підготовка висновків щодо надання земельних ділянок, віднесена до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Погоджений проект затверджується органом виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність та приймається рішення про надання земельної ділянки у власність. Таким чином для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів.

Пунктом 2.8 Інструкції встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає і акт узгодження меж земельних ділянок, підписаний землекористувачами суміжних земельних ділянок. Таким чином, законодавство пов'язує отримання кадастрового номеру земельної ділянки з наявними в технічній документації погодженими актами прийому-передачі межових знаків та погодження меж з усіма суміжними землевласниками (землекористувачами).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка площею 0,17 га по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, яка 2008 року надана ОСОБА_4 в постійне користування із земель запасу ОСОБА_3 сільської ради, відповідно по господарських та земельно-шнурових книг, які збереглися в архіві сільської ради, починаючи з 1950-х років рахувалась за ОСОБА_9 (а.с.31-33). 12.08.1980 року ОСОБА_9 продав свій будинок в с. Денихівка разом із присадибною ділянкою площею 0,18 га, колгоспу «Прогрес» для передачі його в користування сім?ї ОСОБА_10 (а.с.43, 45). Дана земельна ділянка за даними сільської ради рахувалася за померлим ОСОБА_10, після його смерті передана до земель запасу ОСОБА_3 сільської ради та 21.03.2008 року надана ОСОБА_4 в постійне користування орієнтовною площею 0,17 га.

Таким чином дана земельна ділянка ніколи не належала позивачу, приватизована ОСОБА_4 правомірно, з дотриманням всіх передбачених законодавством процедур, зокрема і з погодженням меж з усіма суміжними землевласниками (землекористувачами), в тому числі і з позивачем.

З огляду на викладене, та враховуючи п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7, де зазначено, що суд, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку, суд вважає, що ОСОБА_3 сільська рада, приймаючи рішення про затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_4 та про передачу йому у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, площею 0,1695 га, кадастровий номер 1:01:014:0007, по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, ніяким чином не порушила права позивача як землекористувача суміжної земельної ділянки, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на те, що відповідно земельно-шнурових книг ОСОБА_3 сільської ради за 1992,1993 роки за колишнім власником ОСОБА_11 рахувалось саме 0,35 га присадибної земельної ділянки, і саме це є належним доказом, що посвідчує право позивача на земельну ділянку площею саме 0,35 га, суд відхиляє, оскільки, як доведено в судовому засіданні, за колишнім власником земельної ділянки позивача ОСОБА_11 в різні періоди часу, починаючи з 1950-х років, рахувалась різна площа земельної ділянки. На час придбання позивачем житлового будинку по вул. Лиса Гора, 8 (на даний час 11) в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, розмір неприватизованої земельної ділянки детально виміряний не був, а тому позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,35 га.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване рішення не порушує прав та інтересів позивача, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 122, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тетіївського району Київської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15.12.2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності на дану земельну ділянку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович