Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/535/17
№ 2/733/376/17
Рішення

Іменем України

"21" серпня 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач (далі - Банк) звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним з останньою 06 квітня 2011 року кредитним договором № б/н в сумі 32 809,37 грн, посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору ОСОБА_1, отримавши у Банку кредит у розмірі 2 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки, не належним чином виконувала взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року за нею утворилася вказана заборгованість, яка складається з 2 489,18 грн - заборгованості за кредитом, 25 081,65 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3 200,00 грн - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 1 538,54 грн - штрафу (процентної складової).

У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, при цьому у додаткових поясненнях просив відмовити відповідачу у застосуванні позовної давності, так як строк дії перевипущеної картки відповідача сплив 31 грудня 2014 року, а позивач звернувся до суду 26 березня 2017 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності.

Відповідач та її представник у судове засідання не з"явилися, при цьому від останнього надійшла заява, в якій він просив розглянути справи за відсутності, відмовити у позові, враховуючи заперечення на позов, згідно яких ОСОБА_2 просила застосувати строк позовної давності, так як остання сума погашення кредиту нею була здійснена у розмірі 200 грн 24 лютого 2014 року, а строк позовної давності закінчився 24 лютого 2017 року. Крім того, позивачем не підтверджений факт надання їй грошових коштів, при цьому Умови та Правила надання банківських послуг від 06 квітня 2011 року нею не підписані.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, отримавши кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 06 квітня 2011 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2 500,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7, 8-31), не належним чином виконувала взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 32 809,37 грн (а.с. 4-5), яка складається з 2 489,18 грн - заборгованості за кредитом, 25 081,65 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3 200,00 грн - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 1 538,54 грн - штрафу (процентної складової).

Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6).

Остання була ознайомлена з умовами кредитування із використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, що підтверджується її підписом (а.с. 7), а тому твердження останньої, що вона не підписувала Умови та Правила надання банківських послуг від 06 квітня 2011 року спростовуються зазначеним вище. Крім того, позивач оплачуючи певний час кредитні кошти, визнала таким чином договірні зобов»язання з Банком, яка спірний договір визнати недійсним не просить.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, відповідач ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та комісії (а.с. 26 - на звороті), при цьому згодилась вносити до 25 числа місяця, слідуючого за звітним в рахунок погашення заборгованості 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості (а.с.7).

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці.

Оскільки строк дії картки Універсальна, яка видана на ім'я ОСОБА_1, закінчився у грудні 2014 року (а.с. 22), то банк звернувшись з позовом до суду у березні 2017 року не пропустив строк звернення до суду щодо стягнення заборгованості по кредиту, відсотках, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 29 609,37 грн.

Звертаючись до суду ПАТ КБ „ПриватБанк в позовній заяві зазначав, що кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 32 809,37 грн, з них заборгованість за пенею та комісією становить 3 200 грн. У розрахунку заборгованості по кредиту вказана сума зазначена, як заборгованість по комісії. Оскільки суду не надано доказів нарахування комісії та пені окремо, а підтверджено розрахунком заборгованості лише заборгованість по комісії, суд вважає, що сума заборгованості в розмірі 3 200 грн є заборгованістю по комісії.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач повинен сплатити комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. А тому в задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення комісії в розмірі 3 200 грн слід відмовити.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1443,95 грн (29 609,37 - сума частково задоволеного позову х 1 600 грн - сума судового збору сплаченого позивачем при подачі позову до суду/ 32 809,37 грн - ціна позову = 1 443,95).

Керуючись ст.ст. 253, 256, 261, 267, 526, 527, 530, 599, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2011 року в сумі 29 609 (двадцять дев'ять тисяч шістсот дев'ять) гривень 37 коп, з яких: 2 489,18 грн - заборгованість за кредитом, 25 081,65 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн - штрафу (фіксована частина) та 1 538,54 грн - штрафу (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 1 443 (одну тисячу чотириста сорок три) гривні 95 коп судового збору.

В іншій частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик