Справа № 505/421/17
Провадження № 2/505/770/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області, Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи - Управління Держгеокадастру у Подільському районі Одеської області, Подільська районна державна адміністрація Одеської області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування землею,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 20 лютого 2017 року в суд з цим позовом, та уточнивши позовні вимоги від 09.08.2017 року, просив винести рішення суду, яким визнати недійсним та скасувати державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 виданий 25 червня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Котовського району Одеської області Гоноратською сільською радою народних депутатів Котовського району Одеської області відповідно до рішення VI сесії XXII скликання Гоноратської сільської ради народних депутатів від 26 березня 1996 року.

Підставою цьому вказував те, що розпорядженням Котовської районної державної адміністрації №100 від 12.02.2010 року йому, ОСОБА_1, та ОСОБА_3, ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га сільськогосподарських угідь із земель державної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області.

При зверненні до кадастрових реєстраторів Управління Держгеокадастру у Подільському районі Одеської області з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру, згідно відповіді головне управління Держгеокадастру в Одеській області від 31.08.2016 року вих. №П-1247/0-4956/6-16 йому та іншим було відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно отриманої відповіді частина земельної ділянки на яку розроблено проект землеустрою та яка відводиться за рахунок земель колишньої колективної власності, які рахуються за колективним сільськогосподарським підприємством «Україна», право власності якого підтверджено держави актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 25.06.1996 року, зареєстровано в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №3і-з.

У якості підстави для відмови у погодженні проекту землеустрою ГУ Держгеокадастру в Одеській області зазначає, що якщо вищевказані земельні ділянки не були повернуті до земель державної чи комунальної власності і право власності на них підтверджується державним актом право колективної власності на землю, розпорядження вказанні земельними ділянками не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування, а самі ділянки залишаються у колективній власності.

Вважає зазначений вище державний акт на право власності на землею серії НОМЕР_1 від 25.06.1996 року, виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» недійсним, а відмову у затверджені проекту землеустрою безпідставною у зв'язку із наступним.

Так, право колективної власності та організаційно-правої форми юридичної особи як "колективне сільськогосподарське господарство" чинне законодавство не передбачає.

Згідно витягу №22636562 від 16.02.2017 року колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів не знайдено. З огляду на зазначене юридичної особи - колективне сільськогосподарське господарство «Україна» не існує, правонаступники відсутні.

Таким чином, ліквідація колективного сільськогосподарського господарства «Україна» є юридичним фактом для припинення його права на постійне користування землею.

Під час припинення діяльності КСП «Україна», його майно, у тому числі і землі, було розпайоване між учасниками КСП Україна.

Земельна ділянка яку позивач має намір отримати у власність відноситься до земель резервного фонду, які повинні перебувати у власності держави в особі Подільської районної державної адміністрації.

Наявність Державного акту про право власності на землю КСП «Україна» позбавляє позивача права набути у власність земельну ділянку.

В ході судового розгляду справи позивач підтримав вимоги позову та просив його задовольнити.

Представник Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області за довіреністю, заступник голови ліквідаційної комісії Управління Держгеокадастру у Подільському районі Одеської області Рябий В. О., у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову у частині часткового визнання недійсним та скасування державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 25 червня 1996 року КСП «Україна» Котовського району Одеської області, а саме у частині скасування за КСП «Україна» права власності на земельну ділянку, яка була відведена позивачу.

В письмовому запереченні проти позову, цей відповідач зазначав, що відповідно до вимог статті 128 ЦПК України заперечує проти визначення позивачем в якості відповідача по даній справі Головного управління. В позовній заяві позивач при викладенні обставин, яким він обґрунтовує свої вимоги, не зазначив, чим саме порушено його права Головним управлінням. До суду не було надано доказів, що підтверджують порушення прав позивача Головним управлінням. Головним управлінням не було прийнято жодного документу розпорядчого характеру стосовно позивача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Заперечень до позову або заяв про розгляд справи за відсутності представника не надавав.

Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Заперечень до позову або заяв про розгляд справи за відсутності представника не надавав.

Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з такого.

Статтею 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" встановлено, що об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Судом встановлено, що рішенням VІ сесії ХХІІ скликання Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області від 26 березня 1996 року було передано у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» земельну ділянку загальною площею 2219,6 га для виробництва товарної сільськогосподарської продукції.

В подальшому, колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» був виданий державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 25 червня 1996 року до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» для одержання земельного паю.

Позивачем не наведено, а судом не встановлено, що на час видачі державного акту позивач мав будь-яке право щодо вказаної земельної ділянки і таке право було порушене виданим державним актом.

Розпорядженням Котовської районної державної адміністрації №100/10 від 12 лютого 2010 року, зокрема, ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га із земель державної власності на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області згідно схеми викопіювання земельної ділянки.

При зверненні до кадастрових реєстраторів управління держземагентства у Подільському районі Одеської області з метою внесення затвердження документації із землеустрою, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що земельні ділянки, що пропонуються до відведення, знаходяться на землях колективної власності згідно державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 25 червня 1996 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Котовського району Одеської області.

Позивач вважає, що державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 25 червня 1996 року, виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» є недійсним, а відмову неправомірною та такою, що порушує його права.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.02.2017 року, у реєстрі записів щодо колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» не знайдено.

Згідно архівної довідки архівного відділу Подільської районної державної адміністрації Одеської області №30/03-19 від 15.02.2017 року, згідно Указу Президента України від 03.12.1999 року №1529/09 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» на загальних зборах працівників, протокол №1 від 12.01.2000 року, прийнято рішення про закриття КСП «Україна» в зв'язку з реорганізацією, створення на його базі фермерських господарств, агрофірм, приватного виробництва, одноосібників.

Таким чином, належних доказів про те, що КСП «Україна» ліквідовано та його правонаступники відсутні, суду не надано.

У зв'язку з вищенаведеним, судом було запропоновано позивачу замінити неналежних відповідачів на належного - КСП «Україна».

Проте, позивач наполягав на позовних вимогах саме до Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області та Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, встановлених ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України викладених у постанові від 31.10.2012 року № 6-53цс12 визнання недійсним державного акта на право власності на землю як самого по собі правовстановлюючого документа, не передбачено ст.152 ЗК України. Вимога захисту порушених прав власника на землю реалізується зацікавленою особою шляхом звернення до суду з вимогою визнання відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки недійсним.

Приймаючи рішення від 26 березня 1996 року Гоноратська сільська рада Котовського району Одеської області діяла в межах повноважень та у спосіб, що були передбачені діючим на той час законодавством, використовуючи повноваження з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для прийняття такого розпорядження, неупереджено та добросовісно.

Крім того, Конституція УРСР, яка діяла на момент прийняття рішення сільради, закріплювала право колективної власності, а тому посилання позивача на Конституцію України від 28.06.1996 року є необґрунтованими.

Таким чином на час набуття права колективної власності, така форма власності була передбачена законом, а тому подальша зміна законодавства не може мати наслідком позбавлення права власності набутого у спосіб передбачений законом.

Згідно приписів ст.25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських

підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Отже, аналіз діючого законодавства дає підстави для висновків, що колишні члени КСП «Україна» мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості) і у разі відсутності такої землі - із резервного фонду земель державної або комунальної власності.

Таким чином, право особи на земельну частку (пай) нерозривно пов'язане з існуванням самого державного акту на право колективної власності на землю. А недійсність такого державного акту на право колективної власності на землю свідчить про відсутність будь-якої законної підстави для існування прав учасників колективної власності та має призводити до втрати прав, похідних від права колективної власності.

Позивачем суду не надано жодних доказів отримання всіма членами колишнього КСП «Україна» державних актів на право приватної власності на земельні ділянки.

Крім того, суд, звертає увагу, що сторонами по справі не зазначено та не надано доказів, чи маються землі запасу або резерву на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, що у разі задоволенню позову, може призвести до порушення прав інших власників земельних часток (паїв).

З огляду на викладені норми,суд вважає, що відсутні підстави для визнання не дійсним та скасування державного акту на право колективної власності на землю, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я-