Справа №295/2340/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

02.08.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Гумен Н.В.,

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради, Комунального підприємства "Готельне господарство "Житомир" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 71727,39 грн., яка нарахована станом на 02.08.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2016 року у справі № 296/6060/13-ц на його користь стягнуто з КП «Готельне господарство Житомир» заборгованість із заробітної плати в розмірі 26 723,46 грн., вихідну допомогу при звільненні в розмірі 8 349,22 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 37 580.44 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 311 577,71 грн. та заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2016 року стягнуто з Комунального підприємства «Готельне господарство «Житомир» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 15.12.2015 по 31.10.2016 року включно в сумі 83 112,69 грн., оскільки станом на 03.08.2017 року відповідач так і не провів з позивачем розрахунків. У відповідача відбулись організаційно-господарські перетворення, внаслідок чого: КП «Готельне господарство «Житомир» було реорганізовано шляхом приєднання до КП «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.06.2012 р. № 210 та № 269 від 19.06.2012 року, внаслідок чого останнє є правонаступником відповідача КП «Готельне господарство «Житомир», вказані обставини підтверджуються Постановою Рівненського господарського апеляційного суду від 01.12.2016 року. А тому з огляду на положення ст.ст. 116, 117 КЗпП України ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачів на свою користь середній заробіток за час затримки з виплати заробітної плати, який станом на 02.08.2017 року складає 71727,39 грн.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представником подано до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідачів в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін згідно статей 158, 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як убачається із рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10.02.2016 у справі № 296/6060/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Готельне господарство «Житомир», третя особа Виконком Житомирської міської ради про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - із 24.11.1994 року до 06.09.2012 року позивач на підставі рішення Виконкому Житомирської міської ради №612 від 24.11.1994, контрактів від 05.04.2006 та від 24.01.2008 працював на посаді директора КП "Готельне господарство "Житомир".

Крім цього, Корольовським районним судом м. Житомира у справі № 296/6060/13-ц було встановлено, що рішенням Житомирської міської ради від 26.06.2012 №403 вирішено припинити КП "Готельне господарство "Житомир" шляхом ліквідації та призначено ліквідаційну комісію.

Розпорядженням міського голови №326 від 27.06.2012 року директора КП "Готельне господарство "Житомир" ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення з 06.09.2012 року в звязку з ліквідацією підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, а розпорядженням міського голови №453 від 29.08.2012 року директора КП "Готельне господарство "Житомир" ОСОБА_1 06.09.2012 року звільнено з займаної посади у звязку з ліквідацією підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку згідно ст. 44 КЗпП України та компенсації за невикористані відпустки.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/6060/13-ц позов ОСОБА_1 був задоволений, стягнуто із відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати, вихідну допомогу при звільненні, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку по 14.12.2015 року.

Також у вищевказаному рішенні Корольовський районний суд м. Житомира визначив розмір середньоденного заробітку позивача, який складає 379 грн. 51 коп.

Також, заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2016 року стягнуто з Комунального підприємства «Готельне господарство «Житомир» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 15.12.2015 по 31.10.2016 року включно в сумі 83 112,69 грн.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, що відповідає змісту ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (п. 20, 21 постанови Пленуму).

З огляду на межі заявлених позивачем вимог, суд задовольняє вимоги позивача, які звялені до Комунального підприємства "Готельне господарство" Житомир", а саме за період із 01.11.2016 по 03.08.2017 року включно в розмірі 71727 грн. 39 коп. (189 робочих днів затримки х 379,51 грн. середньоденний заробіток).

Одночасно, суд не вбачає підстав для задоволення позовних до Комунального підприємства «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради, оскільки Рівненський апеляційний господарський суд в ході розгляду справи №906/1626/15 дійшов висновку, що в силу положень чинного законодавства, які регулюють питання правонаступництва і встановлюють юридичну відповідальність перед кредиторами, внаслідок переходу всього майна КП «Готельне господарство «Житомир» на баланс КП «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради, до КП «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради перейшли і всі обов'язки КП «Готельне господарство «Житомир», тобто в даному випадку має місце правонаступництво.

Відповідно до ч.7 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, актуальними на час розгляду справи, КП «Готельне господарство «Житомир» перебуває в стані припинення.

У звязку із тим, що в матеріалах справи відсутні докази завершення приєднання КП «Готельне господарство «Житомир» до КП «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог до КП «Агентство з управління майном».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_2 підприємство "Готельне господарство" Житомир" в дохід держави судовий збір в сумі 717,27 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України Про оплату праці, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року Про застосування судами законодавства про оплату праці (із змінами), ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради, Комунального підприємства "Готельне господарство "Житомир" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Готельне господарство «Житомир» (10003, м. Житомир, майдан Перемоги 6, ) на користь ОСОБА_1 (10008, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 01.11.2016 року по 02.08.2017 року включно в сумі 71727,39 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Готельне господарство «Житомир» (10003, м. Житомир, майдан Перемоги 6, ) у дохід держави судовий збір у сумі 717 грн. 27 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Гумен