Справа № 742/1712/17 Провадження № 22-ц/795/1609/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Бездідько В. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЛАКІЗИ Г.П., СКРИПКИ А.А.,
при секретарі:Халимон Т.Ю.
за участю:ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини польова пошта НОМЕР_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про встановлення факту отримання травми під час виконання бойового завдання,

в с т а н о в и в:
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт отримання ним травми (захворювання) під час виконання бойового завдання по захисту України від незаконних збройних формувань в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області з 07.07.2014 року по 01.09.2014 року.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , виконуючи конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, її суверенітету та територіальної цілісності протягом 07.07.2014 року 01.09.2014 року перебував у службовому відрядженні та брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області з метою виконання службових (бойових) завдань. 05 серпня 2014 року під час чергового артилерійського обстрілу литовища, де на той час перебував позивач, від сильного вибуху відкинуло на бетонну плиту, де ним було отримано травму спини. 15 травня 2015 року позивач отримав посвідчення серії НОМЕР_2 , яке дає пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Згідно висновку військово-лікарської комісії, захворювання (травма) ОСОБА_1 пов`язана з проходженням військової служби та його визнано непридатним для проходження військової служби в мирний час і обмежено придатним у військовий час. Звернення позивача до командира військової частини НОМЕР_1 як в усній, так і в письмовій формі про надання довідки щодо причин та обставин отримання травми залишилися без відповіді. Заявник вказує на те, що змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки встановлення зазначеного факту необхідно йому для отримання одноразової грошової допомоги в порядку, передбаченому ст.ст. 16-16-4 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено; встановлено факт отримання ОСОБА_1 05 серпня 2014 року травми (захворювання) під час виконання бойового завдання по захисту України від незаконних збройних формувань в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області з 07.07.2014 року по 01.09.2014 року.

В апеляційній скарзі військова частина польова пошта НОМЕР_1 просить постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

За доводами заявника, наявний спір про право, так як письмові докази, надані ОСОБА_1 , встановлюють лише факт перебування останнього в районі антитерористичної операції, але факт отримання 05 серпня 2014 року травми (захворювання) під час виконання бойового завдання по захисту України від незаконних збройних формувань в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області з 07.07.2014 року по 01.09.2014 року не було підтверджено.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, а провадження у справі закриттю, враховуюче наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , та встановлюючи факт отримання травми під час виконання бойового завдання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відповідно до наданих письмових доказів приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції на боці сил АТО у забезпеченні проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та під час виконання бойового завдання, а саме 05.08.2014 року отримав травму.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитися апеляційний суд, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що згідно довідки №4442 від 20.11.2014 року, виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається, що солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 07.07.2014 року по 01.09.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.7).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.05.2015 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №123-п від 23.01.2015 року госпітальна ВЛК психонервологічного профілю ГВМКЦ «ГВКГ» МО України за розпорядженням ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2014 року №4128 провела огляд ОСОБА_1 , 1981 року народження та встановила наступне: призваний на військову службу за мобілізацією. Перед призовом медичне обстеження не проходив. З 07.07.2014 року по 01.09.2014 року перебував у зоні АТО. Неодноразово лікувався стаціонарно з приводу хронічного дискогенного радикуліту, після лікування надавалось звільнення від виконання службових обов`язків на 15 діб. Після поновлення навантажень біль посилювалась. Оглядався нейрохірургом, від запропонованого оперативного лікування відмовився. В зв`язку з тим, що обов`язки військової служби в повному обсязі виконувати не може, командиром частини скерований до ГВМКЦ «ГВКГ» на лікування та проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби. Під час медичного обстеження при проведенні ФГДС виявлено гостру виразку цибулини дванадцятипалої кишки. Перебував на обстеженні і лікуванні: в/ч НОМЕР_3 з 13.10.14 року по 24.10.14 року, з 10.11.14 року по 19.11.14 року, з 02.12.14 року по 12.12.14 року, ГВМКЦ «ГВКГ» з 02.01.15 року по теперішній час (а.с.8).

20 грудня 2016 року ОСОБА_1 направив командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 заяву з проханням надати довідку про причини та обставини травми та матеріали розслідування за фактом отримання травми (а.с.12)., проте відповіді не отримав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч.1 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Заяви про встановлення факту отримання травми під час виконання бойового завдання не можуть розглядатися в судовому порядку, оскільки законодавством передбачено інший порядок встановлення таких фактів.

Так, порушене в заяві питання врегульоване Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.

Військово-лікарською експертизою встановлюється причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв).

Повноваження щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців покладені на військово-лікарські комісії, а повноваження щодо оформлення довідки про обставини травми надані командиру (начальнику) військової частини.

Відмова відповідного органу може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, діючим законодавством України визначено порядок встановлення факту отримання травми під час виконання бойового завдання, що виключає можливість встановлення цього факту в судовому порядку.

Зазначеного не було враховано судом першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Вимоги військової частини польова пошта НОМЕР_1 про скасування рішення суду першої інстанції і залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення, оскільки наявний спір про право, є невірним тлумаченням правових норм.

Приписами ч.1 ст.310 ЦПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що для встановлення факту, який просив встановити заявник встановлено інший порядок, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Керуючись ст. 205 ч. 1 п. 1, ст. 303, 307, 310, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу військової частини польова пошта НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2017 року скасувати, провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про встановлення факту отримання травми під час виконання бойового завдання закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: