17.08.2017 227/2501/17
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

17 серпня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши заяву Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про видачу судового наказу з вимогою про стягнення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1, за період з 14 жовтня 2016 року по 01 липня 2017 року у розмірі 4270,21 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як розяснено у пункті 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. У пункті 13 цієї Постанови розяснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Згідно ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлену до стягнення заборгованість не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі, оскільки до заяви про видачу судового наказу не долучено договору про надання послуг з централізованого опалення, укладеного між стягувачем та боржником, за період з 14 жовтня 2016 року по 01 липня 2017 року, що підтверджує споживання боржником наданих заявником послуг, а існування особового рахунку абонента суд не розцінює як правочин, що вчинений у письмовій формі.

Таким чином, заявлені вимоги не є обґрунтованими, оскільки основною підставою, що дає змогу розглядати аналогічні справи у наказному провадженні, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами письмового договору.

Також, до заяви про видачу судового наказу не додано правовстановлюючих документів, які б підтверджували, що квартира № 52 за адресою вул. Першотравнева, буд. 125, м. Добропілля належить ОСОБА_1 на праві власності чи користуванні.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із заяви і поданих документів про стягнення суми заборгованості за надання послуг з централізованого опалення з ОСОБА_1 - вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про видачу судового наказу з вимогою про стягнення суми заборгованості за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 відмовити.

Розяснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Добропільського міськрайонного

Донецької області ОСОБА_2

17.08.2017