Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 333/1454/17 Головуючий у 1 інстанції Герасименко С.Г.
Номер провадження 22-ц/778/2792/17 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.

суддів: Дашковської А.В.

Кримської О.М.

за участю секретаря Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В позові позивач зазначала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 24 березня 2007 року, актовий запис № 131.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем у справі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину.

На підставі викладеного позивач просила стягнути з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000, грн. щомісячно, починаючи з 20.03.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 400,00 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 24.03.2007 року уклали шлюб, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 131.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1, виданого 23.10.2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 3).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2011 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано. (а.с. 2).

На даний час дитина знаходиться на утриманні матері ОСОБА_4 та проживає разом з нею.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд врахував всі обставини, передбачені ст. 182 СК для визначення розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан як позивача так і відповідача, у відповідності зі ст. 184 СК України, стягнув аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. на утримання дитини, оскільки відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Згідно ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ураховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст. 184 СК України, вирішуючи спір та стягуючи з відповідача аліменти на неповнолітню доньку у сумі 1 000 грн., правильно виходив із того, що за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач спроможний сплачувати аліменти саме у такому розмірі, та взявши до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, визначив аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не враховано наявність у відповідача непрацездатного батька, який є пенсіонером та цивільної дружини, а також двох неповнолітніх дітей, які потребують допомоги та матеріальної підтримки відповідача, є безпідставними виходячи з наступного.

Так до апеляційної скарги відповідач надав пенсійне посвідчення, з якого вбачається, що ОСОБА_6 є пенсіонером з лютого 2002 року.

Натомість, сам по собі факт отримання пенсії батьком відповідача, не доводить тієї обставини, що він потребує матеріальної допомоги та перебуває на утриманні відповідача.

Посилання ОСОБА_3 на те, що на його утриманні також перебуває дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з ним однією сім'єю, не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається з копії свідоцтва про народження малодітної дитини у неї є рідний батько - ОСОБА_8, який разом з їх матір'ю мають піклуватися та утримувати своїх дітей.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що на його утриманні знаходиться цивільна дружина та малолітня дитина ОСОБА_5, внаслідок чого наявні підстави для стягнення аліментів в розмірі 400 грн. не заслуговує на увагу.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.05.2017 року становить 1777,00 грн., отже, на кожного із батьків припадає як мінімум по 888 грн. 50 коп.

Як вбачається з матеріалів справи при визначені розміру аліментів, судом враховані положення ст. ст. 182, 184 СК України, вимоги ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", та обґрунтовано стягнуто з відповідача на утримання малолітньої дитини аліменти у сумі 1000,00 грн. до досягнення нею повноліття.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що розмір аліментів стягнутий судом є завеликий належними доказами не спростований, а тому є безпідставними.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, які були надані сторонами на засадах змагальності, рівні обов'язки батьків по утриманню дітей, керуючись засадам розумності та справедливості, судова колегія погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: