Провадження № 2/200/4770/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" травня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2015 року позивач ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позову посилається на те, що 21.02.2012 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3 Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 12796,27 грн. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Позивач здійснив ОСОБА_4 виплату страхового відшкодування в розмірі 12796,27 грн. Крім того, позивач поніс витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 540,00 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13 336,27 грн., та судовий збір.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, представник відповідача ОСОБА_5 надав суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи в звязку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ЦПК України, суд може відкласти розгляд справи у випадках, встановлених цим Кодексом, а також у разі неможливості розгляду справи у зв'язку з необхідністю заміни відведеного судді або залучення до участі в справі інших осіб.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України, Суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: 1) неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки; 2) першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; 4) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Слід зазначити, що справа знаходиться в провадженні суду з грудня 2015 року, при цьому розгляд справи відкладався тричі: 22.03.2016 року, 17 серпня 2016 року, 21 листопада 2016 року. Відповідач та його представник жодного разу не зявилися в судове засідання, при цьому, 17.08.2016 року відповідач послався на хворобу, не додавши, однак, до своєї заяви жодного документу на підтвердження хвороби, 21.11.2016 представник відповідача послався на несвоєчасне укладення з ним договору про надання правової допомоги та відсутність в звязку з цим часу для ознайомлення з матеріалами справи. Разом з тим, з листопада 2016 року до 16 травня 2017 року (дата останнього судового засідання) представник відповідача так і не ознайомився зі справою.

З урахуванням викладеного та зважаючи, що передбачені ч. 1 ст. 169 ЦПК України підстави для відкладення справи відсутні, суд вважає необхідним визнати причину неявки відповідача неповажною, відхилити клопотання представника відповідача про відкладення справи та розглянути справу в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне.

21 лютого 2012 року о 14 годин 20 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, на автодорозі с. Новоолександрівка с. Дороге в м. Дніпропетровську у порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України не переконався в безпеці руху та при виконанні повороту ліворуч не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_4, що виконував обгін, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та їх пошкодження.

ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_1, що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2012 року по справі № 200/5518/12 (а.с. 17).

Вказана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль ВАЗ державний номер НОМЕР_5 належать на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16)

В результаті ДТП власникові автомобіля НОМЕР_6, була завдана матеріальна шкода в розмірі 12 796,27 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № Еф-055/12 від 07.03.2012 року (а.с. 24-28).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону).

Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

На момент ДТП керований відповідачем ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_1, не був забезпечений чинним договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Листом від 06.11.2012 року позивач просив відповідача повідомити про наявність чинного на дату ДТП договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного на керований відповідачем транспортний засіб (а.с. 9), однак відповіді не отримав.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та з урахуванням обовязкового ліміту ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України здійснило власникові автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_4 виплату страхового відшкодування в розмірі 12 796,27 грн. що підтверджується наказом № 3677 від 12.12.2012 року (а.с. 8) та платіжним дорученням № 1/16928 від 13.12.2012 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 40.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону, та необхідності перевірки дій страховика відповідно до пункту 36.3 статті 36 цього Закону.

За послуги аварійного комісара позивач сплатив 540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5160 від 18.12.2012 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1, як особа, що спричинила завдання збитків та не застрахувала цивільно-правову відповідальність, зобов'язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу шкоду, завдану власнику пошкодженого під час ДТП автомобіля НОМЕР_7, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розміру витрат, здійснених позивачем, а також не надано доказів, що ним було сплачено ці кошти.

Отже, сума, що підлягає стягненню, становить 12 796,27 грн. + 540,00 грн. = 13336,27 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 226-226 ЦПК України, ст.ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_8, який зареєстрований за адресою: 49057, м. Дніпро, пров. Чудський, 21, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, (р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313), місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 12 796,27 грн. за страхове відшкодування та 540,00 грн. витрати за послуги аварійного комісара, всього на загальну суму 13 336,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_8, який зареєстрований за адресою: 49057, м. Дніпро, пров. Чудський, 21, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, (р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313), місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску