Справа № 702/530/17
Провадження № 2/702/228/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: Мазай Н.В.

з секретарем: Ясінською О.А.,

сторони: не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирищенської міської ради про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її батько ОСОБА_2, 1950 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 17.08.2016 року. Згідно довідки № 4919 від 22.11.2016 року померлий до дня смерті постійно проживав в АДРЕСА_1. Рішенням Монастирищенської міської ради від 16.09.2015 року № 32-4 вище зазначена вулиця була перейменована на вул. Берегову, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради № 4920 від 22.11.2016 року. Після смерті батька залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Інвентаризаційна вартість будинку складає : 163728, 00 грн. Крім неї інших спадкоємців які б прийняли спадщину, не має. Вона вступила у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як батько при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтво про право власності на нього. Даний факт підтверджує довідка видана Жашківською державною нотаріальною конторою. 20.04.2017 року за її заявою було виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності покійного батька не може бути видане в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 ЦК України. Ця обставина змушує її звертатись в суд з позовом до Монастирищенської міської ради, так як у відповідності зі ст. 1277 ЦК України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок № 42, загальною площею 1195 кв. м., (прибудова, гараж, погріб, сарай, літня кухня, огорожа, ворота, хвіртка), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, відповідно до якої свій позов про визнання права власності на будинок, підтримує повністю, просить його задоволити. В судове засідання з»явитись не може. Просить справу розглядати у її відсутність та продовжити розгляд справи, але не більше ніж на 15 днів.

Представники відповідача Монастирищенської міської ради Черкаської області в судове засідання не з"явились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали лист відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом визнають в повному обсязі. Просять розглядати справу у відсутності їх представника.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі і виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень;

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 17.08.2016 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

За час свого життя ОСОБА_2 заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його донька ОСОБА_1.

Той факт, що позивач у справі ОСОБА_1, приходилась покійному ОСОБА_2, дочкою підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 від 13.01.1975 року, серія НОМЕР_4, де в графі «батько» записаний ОСОБА_2, (а.с. 10), свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_5 від 31.10.1992 року відповідно до якого ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5, актовий запис № 125. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині ОСОБА_5. (а.с. 9).

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини.

Факт прийняття позивачем, у встановленому законом порядку, спадщини підтверджується матеріалами спадкової справи № 12/2017 ( а.с. 6-19).

Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться АДРЕСА_1 Монастирищенського району Черкаської області, про що отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.24).

Згідно довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентарізвації» Монастирищенський відділок № 104 від 21.04.2017 року станом на 01.01.2013 року в Монастирищенському відділку КП «Черкаського обласного об»єднаного бюро технічної інвентаризації» за адресою АДРЕСА_1 об»єктів нерухомого майна не зареєстровано. ( а.с.25).

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 20.04.2017 року), розташований за адресою АДРЕСА_1 , будинок та господарські споруди побудовані в часі з 1976 року до 1988 року, тобто до набрання чинності ЗУ від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Об»єкти самочинного будівництва відсутні. (а.с.20-23).

Право власності на будинок набувається особою на підставі норм права які діяли на час його будівництва.

Відповідно до п. 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються з земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовників.

За договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 14.05.1975 року ( а.с.54) ОСОБА_2 згідно рішення виконкому Монастирищенського сільської Ради депутатів трудящихся № 9 від 14.05.1975 року надано на право безстрокового користування земельна ділянка по АДРЕСА_2, що також підтверджується і будівельним паспортом на земельну ділянку ( а.с.54-60).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п»яти як у місті, так і поза містом.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Факт будівництва спірного будинку підтверджується наявністю технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 ( а.с. 50-53).

Згідно довідки виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 4920 від 22.11.2016 року АДРЕСА_1 ( а.с.26).

Таким чином ОСОБА_2, набув право власності на будинок, господарські будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Підставою звернення позивачки до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину у нотаріуса з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця.

Доказів наявності спору про право власності, спадкування житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 суду не надано.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 проте оформити своє право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а тому суд, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються по АДРЕСА_1

Судові витрати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись 1216, 1268, 1269 , 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 88, 158, 159, 169, 174, 197, 213-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 виданий 18.09.1996 року Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок позначений в технічному паспорті під літерою "А-І", загальною площею 77,1 кв.м, житловою площею 48,1 кв.м, допоміжною площею 21,6 кв.м, площа літніх приміщень 7,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: прибудова а, гараж Б, погріб В, сараї Г,Ж,З, літня кухня Д, огорожа №1, ворота з хвірткою № 2, які розташовані за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з Монастирищенської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1637 ( одна тисяча шістсот тридцять сім ) гривень 28 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н. В. Мазай

Повний текст рішення складено 21.08.2017 року.