Провадження № 2/641/1359/2017 Справа № 641/3156/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді Григорєва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона постійно проживає та зареєстрована з 03.10.1969 року за адресою: АДРЕСА_2. Квартира в якій вона проживає була отриманна її батьком за часи СРСР, до цих пір не приватизована, тому знаходиться у комунальній власності. Окрім неї у даній квартирі зареєстровані також ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та співвідповідачі по справі: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 Разом з тим, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають у даній квартирі без поважних причин понад двох років поспіль, але точно не проживають з 01.01.2015 року, тобто усі співвідповідачі не проживають у даній квартирі понад шести місяців поспіль без поважних причин. Ці обставини підтверджуються актом про відсутність осіб за місцем реєстрації від 17.05.2017 року. Враховуючи, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_3, постійно проживає у ній, сплачує за житлово-комунальні послуги, а співвідповідачі були вселені у дану квартиру як члени сімї наймача, на даний час враховуючи, що співвідповідачі по справі постійно не проживають у даній квартирі без поважних причин понад шість місяців, вважає, що вони втратили право па користування даною квартирою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, зазначили, що в квартирі проживають, там є їх особисті речі, просили в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з*явилась. Згідно отриманої судом електронної форми звернення ОСОБА_4 проживає у м. Москва, що також підтвердили в судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно довідки Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 7581 від 05.05.2017 року зазначено, що квартира № 53 за адресою: м. Харків пр. Героїв Сталінграда 167 станом на 04.05.2017 року неприватизована.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 7498/2 від 04.04.2017 року зазначено, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно акту складеного ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 17.05.2017 року засвідчено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 не проживають у даній квартирі понад 6 місяців поспіль без поважних причин. Особистих речей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 станом на 15.05.2017 року не виявлено. Місце проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 не відомо.

Згідно відповіді Начальника Слобідського ВП ГУНП в Харківській області № 62/2222 від 22.06.2017 року зазначено, що згідно обліків Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 із заявами про перешкоджання в проживанні їм за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_5 до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області не зверталися.

Згідно відповіді Головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 5» № 1167 від 15.06.2017 року зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 протягом останнього року за медичною допомогою до фахівців КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 5» не звертались.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК Української РСР, «Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що вишивають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство».

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 71 ЖК України,при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Позивачем заявлені вимоги про визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житлом з підстав, визначених ст. 71 ЖК України.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї, зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10. Іноді влітку вона деякий час проживає на дачі з метою ведення господарства. Також в квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі по справі. В квартирі відсутні їх особисті речі, вони не несуть витрат по сплаті комунальних послуг. Відповідачі відсутні в спірній квартирі з січня 2015 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона є донькою позивачки. Вона в квартирі не проживає, приїздить до мами у гості. Відповідачі по справі в квартирі АДРЕСА_6 не проживають з 2015 року, про їх відсутність за місцем реєстрації складався акт, який вона підписувала. Їй відомо, що ОСОБА_2 проживає у тещі, ОСОБА_3 проживає у матері, адреси за якими проживають відповідачі їй невідомі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 зазначив, що він є сусідом позивачки. Відпвідачей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він ніколи не бачив, вони в квартирі не проживають. Тиждень тому він бачив у дворі біля будинку ОСОБА_2.

Аналізуючи показання свідків суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в спірній квартирі не проживають понад шість місяців, їх особистих речей в квартирі немає. Крім того ОСОБА_4 на даний час проживає у м. Москва, що також підтвердили відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу суду неправдивих показань, тому суд приймає їх показання.

Відповідачами до матеріалів справи був наданий акт без зазначення дати його складання, який підписаний ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 де зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_15 періодично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11. ОСОБА_2 в квартирі мешкає постійно, в квартирі є його особисті речі. Особостих речей ОСОБА_3О та ОСОБА_15 в квартирі немає.

Суд не приймає наданий акт в якості доказу, оскільки на ньому відсутня дата його складання, крім того не встановлені особи, які його підписали. Наданий акт суперечить вимогам ст. 59 ЦПК України щодо допустимості доказів.

Крім пояснень відповідачами не надано жодного доказу, який би підтверджував факт проживання у спірній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що в спірному жилому приміщенні відповідачі не проживають з 2015 року. З моменту залишення спірної квартири, протягом такого тривалого строку, в будь-який спосіб відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не вирішили питання щодо збереження за ними права на житло, що є переконливим свідченням прояву їх абсолютної байдужості до спірної квартири, і дає суду підставу дійти остаточного висновку про відсутність у відповідачів поважної причини для непроживання в спірному приміщенні та формального збереження житла за ними, що відповідно до положень ст.72 ЖК України є підставою для задоволення вимог позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 64, 71,72 ЖК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою № 53 по пр. Героїв Сталінграду № 167 в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_16