Справа № 450/1137/17 Провадження № 2/450/1086/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Штойка С.В., Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі сторони перебувають з 20.10.2007 року року, від спільного подружнього життя мають двох дітей.

Стверджує, що шлюб з відповідачем не склався, тривалий час вони спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають конфлікти. Вважає, що подальше перебування у шлюбі та примирення між сторонами не є можливим.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.10.2007 року, який був зареєстрований виконкомом Миклашівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №8, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ, №079506 від 20.10.2007 року.

Встановлено, що у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 137554 від 26.03.2008 року, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 215609 від 15.09.2009 року.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність згоди на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем «Чмола» є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 104 ч.2, 110, 112, 113СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 20.10.2007 року виконкомом Миклашівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №8.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача «Чмола».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя В.Є. Мусієвський