Справа №1412/9309/12 15.08.2017 150817 15.08.2017
Провадження №22-ц/784/1817/17 Головуючий у першій інстанції Андрощук В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Лептузі С.С.,

за участю скаржника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року у справі за скаргою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на неправомірні дії посадових осіб Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

В с т а н о в и л а :

22 квітня 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії посадової особи Заводського відділу ДВС ММУЮ щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, в якій просила визнати дії головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ Дрьомової О.О. щодо відкриття виконавчого провадження незаконними, та скасувати постанови від 09 квітня 2015 року про відкриття виконавчих проваджень №47139660 та №47139410.

В обґрунтування скарги зазначала, що Миколаївська міська рада, як стягувач, не мала підстав для звернення до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2012 року; державний виконавець не мав правових підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем було пропущено строки пред'явлення виконавчого документу до виконання; у зв'язку зі змінами законодавства з 2014 року щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вона як боржник у виконавчому провадженні була позбавлена можливості виконати вищезазначене рішення суду у добровільному порядку.

08 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ Буділовської О.О., в якій просила - скасувати п.2 постанови від 27 травня 2015 року у виконавчому провадженні №47139660 в частині виведення в окреме виконавче провадження питання щодо стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; скасувати постанову від 27 травня 2015 року у тому ж виконавчому провадженні про стягнення з неї як боржника витрат на проведення виконавчих дій; скасувати п.2 постанови від 27 травня 2015 року у виконавчому провадженні №47139410 про закінчення виконавчого провадження в частині виведення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; скасувати постанову від 27 травня 2015 року у тому ж виконавчому провадженні про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Скаргу обґрунтовувала тим, що державний виконавець не мав правових підстав для прийняття вищезазначених оскаржуваних рішень щодо неї, як приватного нотаріуса.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2015 року провадження у справі за №4-с/487/36/15, за скаргою ОСОБА_3 від 22 квітня 2015 року та провадження у справі за №4-с/487/44/15 за скаргою ОСОБА_3 від 08 червня 2015 року об'єднані в одне провадження.

17 червня 2015 року ОСОБА_3 уточнила вимога своєї скарги та остаточно просила:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Дрьомової О.О. щодо стягнення виконавчого збору та накладення штрафів; - скасувати п.1 постанови від 20 квітня 2015 року ( ВП № 47139410) про стягнення виконавчого збору в сумі 1020 грн. та п.1 постанови від цієї ж дати ( ВП № 47139660) про стягнення виконавчого збору в сумі 1020 грн.; - скасувати п.1 постанови від 20 квітня 2015 року ( ВП №47139410 ) про накладання штрафу у сумі 170 грн. та п.1 постанови від цієї ж дати ( ВП № 47139660) про накладання штрафу у сумі 170 грн.; - скасувати п.1 постанови від 24 квітня 2015 року ( ВП №47139410 ) про накладання штрафу у сумі 340 грн. та п.1 постанови від цієї ж дати ( ВП № 47139660) про накладання штрафу у сумі 340 грн.; - визнати неправомірними дії державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Буділовської О.О. щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій; - скасувати п.2 постанови від 27 травня 2015 ( ВП №47139410) головного державного виконавця відділу ДВС ММУЮ Буділовської О.О. в частині виведення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та п.2 постанови від 27 травня 2015 ( ВП №47139660) головного державного виконавця відділу ДВС ММУЮ Буділовської О.О. в частині виведення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; скасувати постанову від 27 травня 2015 ( ВП №47139410) про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 82 грн. 20 коп. та постанову від 27 травня 2015 ( ВП №47139660) про накладення штрафу в сумі 82 грн.20 коп.; зобов'язати Заводський відділ ДВС Миколаївського міського управління юстиції повернути незаконно стягнуті кошти в розмірі 3060 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року провадження у справі в частині вимог щодо визнання дій головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ Дрьоміної О.О. про відкриття виконавчого провадження незаконними та скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень №47139660 та №47139410 від 09 квітня 2015 року закрито.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2016 року вказана ухвала суду першої інстанції скасована і повернута в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Іншою ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року вимоги ОСОБА_3 щодо неправомірних дій головного державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції та скасування постанови про накладання штрафу та стягнення виконавчого збору залишено без розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на неправомірні дії посадових осіб Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції - відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3 посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена без повного і всебічного з'ясування дійсних обставин справи, без врахування прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, без належної оцінки доказів, які є у справі, без врахування змін в законодавстві, які відбулися з січня 2013 року і які мають суттєве та ключове значення для даного спору і щодо яких не надано не тільки належної, а й взагалі ніякої оцінки, що є грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, просила задовольнити її скаргу і визнати неправомірними дії державних виконавців Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Дрьомової О.О., Буділовської О.О., Романчука С.М. з підстав, викладених у скарзі; зобов'язати начальника Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Романчука Сергія Миколайовича скасувати наступні постанови, вимоги, акти головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Дрьомової О.О.: постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09 квітня 2015 року ВП № 47139410; вимогу державного виконавця від 09 квітня 2015 року; акт державного виконавця від 17 квітня 2015 року; постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09 квітня 2015 року ВП № 47139660; вимогу державного виконавця від 09 квітня 2015 року; акт державного виконавця від 21 квітня 2015 року; постанову державного виконавця від 20 квітня 2015 року ВП № 47139410 про накладення штрафу у розмірі 170,00 грн.; постанову державного виконавця від 20 квітня 2015 року ВП № 47139660 про накладення штрафу у розмірі 170 грн.; постанову державного виконавця від 20 квітня 2015 року ВП № 47139410 про стягнення виконавчого збору у сумі 1020 грн.; постанову державного виконавця від 20 квітня 2015 року ВП № 47139660 про стягнення виконавчого збору у сумі 1020 грн.; постанову державного виконавця від 24 квітня 2015 року ВП № 47139410 про накладення штрафу у розмірі 340,00 грн.; постанову державного виконавця від 24 квітня 2015 року ВП № 47139660 про накладення штрафу у розмірі 340 грн.; зобов'язати начальника Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Романчука С.М. скасувати наступні постанови головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Буділовської О.О.: постанову від 27 травня 2015 року ВП № 47139410 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 91,40 грн.; постанову від 27 травня 2015 року ВП № 47139660 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 91,40 грн.; постанову від 27 травня 2015 року ВП № 47139410 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 82,20 грн.; постанову від 27 травня 2015 року реєстраційний номер провадження ВП № 47139660 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 82,20 грн.; постанову від 27 травня 2015 року ВП № 47139410 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення, згідно з виконавчим документом; постанову від 27 травня 2015 року ВП № 47139660 про закінчення виконання провадження - фактичне повне виконання рішення, згідно з виконавчим листом, та стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги.

В запереченнях на апеляційну скаргу відділ ДВС, посилаючись на законність ухвали суду першої інстанції, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, на забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним кредитним договором №010/01-02/07-058, укладеним 02 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ « «Лінія Стилю», 24 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та внесено запис до Державно реєстру іпотек №5916776.

Одночасно з посвідченням цього договору приватним нотаріусом накладено заборону на відчуження предмету іпотеки, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис №5900980.

Предметом цього договору іпотеки є нерухоме майно - гуртожиток, що знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,131в/6 та на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3, належить ОСОБА_10

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2012 року вищевказаний договір іпотеки визнано недійсним ( т. 1 а.с.14-15).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2012 року зобов'язано приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 зняти заборону та вилучити запис №5900980 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки майна, укладеного 24 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 та зобов'язано виключити запис №5916776 з Державного реєстру іпотек стосовно будівлі гуртожитку по вул. Потьомкінській, 131-в/6 в м. Миколаєві, внесенного у відповідності до договору іпотеки від 24 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 ( т.1 а.с.48-50).

Миколаївська міська рада 26 грудня 2014 року отримала два виконавчих листа для виконання даного рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі заяви стягувача, ухвалами Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 березня 2015 року поновлено строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

За положеннями ч. ч. 1 та 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановами державного виконавця Заводського відділу ДВС від 09 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження №47139660 про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 зняти заборону та вилучити запис №5900980 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки майна, укладеного 24 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9.( т.1 а.с.94) та виконавче провадження № 47139410 щодо зобов'язання приватного нотаріуса виключити запис №5916776 з Державного реєстру іпотек стосовно будівлі гуртожитку по вул. Потьомкінській, 131-в/6 в м. Миколаєві, внесений у відповідності до договору іпотеки від 24 жовтня 2007 року, укладеного між вищевказаними особами ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_9( т.1 а.с.98).

Як вбачається із змісту вищевказаних постанов, строк добровільного виконання рішення суду - до 16 квітня 2015 року. У разі не надання боржникові документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання з стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Вимогами державного виконавця від 09 квітня 2015 року боржника попереджено про проведення перевірок виконання рішення суду 17 та 21 квітня 2015 року.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 квітня 2015 року приватний нотаріус отримала постанови та вимоги державного виконавця ( т.1 а.с.93,9596,97,99-100).

22 квітня 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії посадової особи Заводського відділу ДВС ММУЮ щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, в якій просила визнати дії головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ММУЮ Дрьомової О.О. щодо відкриття виконавчого провадження незаконними та скасувати постанови від 09 квітня 2015 року про відкриття виконавчих проваджень №47139660 та №47139410.

В обґрунтування скарги зазначала, що Миколаївська міська рада, як стягувач, не мала підстав для звернення до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2012 року; державний виконавець не мав правових підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем було пропущено строки пред'явлення виконавчого документу до виконання; у зв'язку зі змінами законодавства з 2014 року щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вона як боржник у виконавчому провадженні була позбавлена можливості виконати вищезазначене рішення суду у добровільному порядку.

У ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвали Заводського районного суду від 03 березня 2015 року, ухвалами апеляційного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року та 29 жовтня 2015 року скасовано, в зв'язку з передчасністю і необґрунтованістю висновків про задоволення заяв про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, а справи направлено до суду першої інстанції для їх розгляду.

Ухвалами цього ж суду від 12 листопада та 01 грудня 2015 року, вказані заяви Миколаївської міської ради про повнолення строку на преявлення виконавчих листів залишено без розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року, яка є чинною, виконавчі листи по цивільній справі №2/1412/5131/12 від 20 листопада 2012 року, які видано 11 грудня 2014 року визнано такими, що не підлягають виконанню( т.3 а.с.14-15).

Визнаючи виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню, суд дійшов висновку щодо відповідності дій приватного нотаріуса щодо зняття заборони та вилучення іпотеки діючому законодавству та врахував скасування постанов на поновлення строку для їх пред'явлення до виконання.

Отже, обставини, які встановлені вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, в силу ст.61 ЦПК України не потребують доказування при вирішенні справи про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця відділу ДВС від 09 квітня 2015 року про відкриття виконавчого провадження №47139660 про зобов'язання приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 зняти заборону та вилучити запис №5900980 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки майна, укладеного 24 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 та виконавчого провадження № 47139410 щодо зобов'язання приватного нотаріуса виключити запис №5916776 з Державного реєстру іпотек стосовно будівлі гуртожитку по вул. Потьомкінській, 131-в/6 в м. Миколаєві, внесенний у відповідності до договору іпотеки від 24 жовтня 2007 року, укладеного між вищевказаними особами ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9

Таким чином, судом безпідставно, без врахування вищенаведеного відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_11

Вимоги щодо визнання дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження в даному випадку є зайвими, оскільки, виходячи із змісту ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованності скарги, суд визнає оскаржувані рішення неправомірними, а не безпосередньо дію щодо винесення цієї постанови.

В зв'язку з викладеним, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове її задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2015 року провадження у справі за №4-с/487/36/15, за скаргою ОСОБА_3 від 22 квітня 2015 року та провадження у справі за №4-с/487/44/15 за скаргою ОСОБА_3 від 08 червня 2015 року об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 червня 2015 року, яка є чинною, вимоги ОСОБА_3 щодо неправомірних дій головного державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції та скасування постанови про накладання штрафу та стягнення виконавчого збору залишено без розгляду.

18 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії (бездіяльність) Заводського відділу ДВС ММУЮ в особі начальника Романчука С.М.,головних державних виконавців Дрьомової О.О., та Буділовської О.О. в якій поставила на вирішення суду ті самі питання.

Справа за вказаною скаргою ОСОБА_3 не розглянута, перебуває в провадженні іншого судді і на даний час зупинена.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби передбачений розділом 7 ЦПК України шляхом подачі особою відповідної скарги.

Така скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченої положеннями ЦПК України та містити відомості зазначенні в ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи посадової особи ДВС, норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте як вбачається із журналу судового засідання від 14 грудня 2016 року такі вимоги заявником дотримано не було, а тому суд першої інстанції вірно розглянув тільки вимоги ОСОБА_3 тільки щодо визнання неправомірними постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

З врахуванням викладеного та виходячи із вимог, заявлених у суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги щодо неправомірності інших дій і рішень державних виконавців, неправомірної бездіяльності посадових осіб Заводського відділу ДВС ММУЮ апеляційним судом не переглядаються і їм не надається правова оцінка.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу приватного нотаріуса Миколаївської міського нотаріального округу ОСОБА_3 на дії та постанови державного виконавця відділу ДВС Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 09 квітня 2015 року про відкриття виконавчих проваджень №47139660 та №47139410 з виконання виконавчих листів №2/1412/5131/12, виданих 11 листопада 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2012 року.

Стягнути з Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції судовий збір у розмірі 320 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М.Базовкіна

Т.Б. Кушнірова