Справа № 220/1280/17
Провадження № 2/220/509/17
У Х В А Л А

Іменем України

17.08.2017 смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Яненко Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулися позивачі до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності на житловий будинок, що належить відповідачеві на праві приватної власності.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи встановлено, що заяву подано без дотримання вимог ст.ст. 119 ЦПК України.

Так, пунктами ст. 119 ЦПК України на позивача покладено обовязок зазначати у позовній заяві обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява не містить посилання на докази понесення витрат на утримання та облаштування домоволодіння, а також його вартість, що для майнового спору є обов'язковим.

Заяву подано без дотримання вимог ст. 119,120 ЦПК України.

Так, за ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частина 3 статті 10 ЦПК України покладає на сторони обовязок доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах, у т.ч. про визнання права власності. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.(п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах").

Згідно з ч.2 ст. 80 ЦПК, п.16. Постанови Пленуму № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про витребування майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Якщо на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Ціну позову зазначено у розмірі 20000 грн.

Однак, зі змісту позову не вбачається, на підставі яких документів заявником визначено саме таку ціну позову, чи обставин, за яких таку попередню оцінку може зробити суд, від-так, і визначити правельність розміру сплаченого судового збору.

Документів, які свідчать про дійсну вартість майна, як цього вимагають приписи ст. 120 ЦПК України, до матеріалів справи не долучено.

Не зазначено позивачем і обставин, за яких він може бути звільнений від доказування дійсної вартості спірного майна.

Крім того до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з п. 6 ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, вказану заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки та надати строк для їх усунення терміном пять днів, з дня отримання ним даної ухвали.

Роз'яснити позивачам, що у разі не виправлення недоліків до вказаного строку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута їм.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Яненко