РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/1838/17

пр. № 2/759/2511/17

29 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у лютому 2017 року заявила позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач понад 6 місяців без поважних на те причин не проживає за місцем своєї реєстрації.

ОСОБА_1 подала заяву, за якою на вимогах позову наполягає, просить задовольнити позов за підстав, наведених в позовній заяві, розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує.

Відповідач в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів.

Судом встановлено таке.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру серія НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 16.08.2000 р., останній дійсно належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1.

За довідкою від 30.01.2017 року (ф. 3), квартира АДРЕСА_1 приватизована, власник квартири - ОСОБА_1, разом з якою зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач - ОСОБА_2.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Позивач стверджує, що відповідач з травня 2014 року за місцем реєстрації не проживає.

Ці доводи позивача знайшли своє підтвердження актами від 02.02.2016 р., 09.08.2016 р., 17.01.2017 р. (а.с.11-13), що складені працівниками ТОВ «Житлобуд-1» шляхом огляду квартири та опиту сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7.

За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 більше ніж 6 місяців не проживає за місцем своєї реєстрації, без поважних на те причин, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України їх слід визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то вони є зайвими оскільки рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користуватись житлом і є підставою для зняття цих осіб з реєстрації місця проживання.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Питання перерозподілу судових витрат позивачами не порушувалось.

На підставі ст.ст. 317, 319, 391ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько