Справа № 456/1065/17
Провадження № 2/456/1091/2017
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Завідувача відділення травматології ОСОБА_1 ЦРЛ ОСОБА_2 до ОСОБА_1 центральної районної лікарні в особі головного лікаря ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він працює на посаді завідувача травматологічного відділення ОСОБА_1 центральної районної лікарні з 2010р. 12 січня 2017 р. головним лікарем ОСОБА_1 ЦРЛ було видано наказ № 34, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану. Вважає даний наказ незаконним, а дії головного лікаря як роботодавця протиправними. При накладені на нього дисциплінарного стягнення та виданні наказу №34 були допущені численні порушення. В поданій ним Пояснювальній записці на експертну оцінку надання медичної допомоги в травматологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ він вказав, що не погоджується з рішення ОСОБА_4, на якій заслуховувалась експертна оцінка, з ґрунтовною аргументацією щодо кожного з випадків, зокрема в аспекті ведення медичної документації. ОСОБА_4 документація у відділенні ведеться у відповідності до чинного законодавства відповідальними особами. Відповідно до рецензій головного позаштатного спеціаліста ОСОБА_5 лікування проводилось згідно локальних протоколів та маршрутів вторинної стаціонарної та екстреної допомоги адаптованих до умов роботи ОСОБА_1 ЦРЛ. Незначні недоліки не вплинули на результат лікування хворих, тому визнати роботу «незадовільною» зав.відділення ОСОБА_2 не можна. У рецензій професора ОСОБА_6 зазначається, що в цілому рівень надання медичної допомоги в травматологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ є на належному рівні і відповідає Наказам та інструкціям МОЗ України. Покликання роботодавця в наказі на його низьку показник оперативної активності не відповідає дійсності і спростовується відповідними довідками. Щодо відсутності контролю завідувача травматологічного відділення за лікувальним процесом, що призвело до лікарської помилки, то є незрозумілим, про який саме клінічний випадок йдеться, адже не зазначено його жодних вихідних даних. Крім цього, слід зазначити, що в законодавстві не існує визначення «лікарська помилка». З огляду на те, що він жодного разу не притягався до дисциплінарної відповідальності, твердити в наказі про систематичне невиконання ним своїх функціональних обовязків некоректно. Головний лікар додає різнопорядкові підстави як докази обґрунтованості наказу, деякі з яких сформульовані невірно. В протоколі засідання ОСОБА_4 ради ОСОБА_1 ЦРЛ від 15.12.2016р. містяться розбіжності з рішенням ОСОБА_4 ради, і такий підписаний тільки секретарем Медичної ради. В наказі не наведено жодного посилання на загальнодержавний чи локальний нормативно-правовий акт, який він порушив. Наказ складено з порушенням норм матеріального права, а саме Національного стандарту України, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Спірний наказ № 34 ані за змістом, ані за формою, не відповідає законодавчим вимогам та порушує його трудові права і підлягає скасуванню як незаконний. Пунктом 8.2 Розділу VIII Колективного договору, який схвалений загальними зборами трудового колективу та зареєстровано в Управлінні праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 РДА №136 від 11.06.2012р. зазначено, що питання притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників членів профспілки, працівників охорони здоровя України, вирішується лише за погодженням з профкомом. В даному випадку таке притягнення відбулося без погодження, що вважає недопустимим. Внаслідок незаконних дій адміністрації ОСОБА_1 ЦРЛ, зокрема головного лікаря ОСОБА_3, він зазнав і продовжує зазнавати значних психологічних, душевних страждань. Він постійно перебуває в стресовому стані і дана ситуація створює додаткову напругу та стрес, навіть поза межами роботи, що впливає на його загальний стан здоровя; втратив впевненість в завтрашньому дні та побоюється щодо незаконного звільнення з боку адміністрації ОСОБА_1 ЦРЛ (у випадку продовження упередженого ставлення до нього); зазнає приниження його честь, гідність та ділова репутація. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює в 12000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені у позові обставини. Крім цього, суду пояснив, що йому вручили Експертну оцінку за тиждень, до проведення ОСОБА_4 ради. На Експерту оцінку він надав письмові пояснення. Під час проведення ОСОБА_4 ради було предявлено 13 медичних карт стаціонарних хворих, до яких були до нього зауваження. На ОСОБА_4 раді він надав свої пояснення, наголосив, що згода на оперативне втручання була в картці і дані в картку вносить лікуючий лікар. Перевязки він робив з лікуючим лікарем. Звертає увагу, що протокол засідання ОСОБА_4 ради підписаний не вчасно. Не погодившись з висновком ОСОБА_4 ради вони у відділенні звернулися до провідних спеціалістів ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які надали свої висновки. Рішення ОСОБА_4 ради він не оскаржував. Карти медичних хворих, до яких буди зауваження, були надані йому заступником головного лікаря для вивчення без згоди керівництва. Не згідний з наказом, оскільки такий не був погоджений з профспілкою ВОСТ «Воля», членом якої він є з 2005р.

Також, позивач надав наступні пояснення по пунктах оскаржуваного наказу: при оперативному втручанні в картці пишеться день операції і, щоб не дублювати, пишеться протокол; за ведення історії хворого відповідає лікуючий лікар; коли в людини вивих, оперативне втручання не проводиться, і, відповідно, не ведеться протокол; згоду на оперативне втручання заповнює хворий і підпису завідуючого відділенням не потрібно; в 2015р. у нього було 114% ліжко-дня, а в 2016р. 96,1%; оперативні втручання він виконує особисто з асистентом. В 2016р. було проведено менше операцій у звязку з перебуванням на лікуванні, курсах і відпустці. Всього в цьому році ним було проведено 63% від усіх операцій; лікування хворих він не може проводити, оскільки займає посаду завідуючого і немає ставки ординатора по сумісництву; він проводить консультативні огляди пацієнтів і в інших відділеннях; він постійно перебуває не роботі, навіть у вихідні та святкові дні; вважає, що не існує поняття «лікарська помилка», таке може бути встановлено лише судом; скарг на нього не було.

Представник позивача позовні вимоги підтримав суду пояснивши, що позивач прийнятий на роботу головним лікарем. До його обовязків як лікаря належить, зокрема: особисто приймати хворих, проводити оперативні втручання, приймати рішення щодо його хворих (пацієнтів); як завідувача відділенням здійснювати контроль і нагляд за діяльністю відділення (персоналу), приймати участю у створенні документів рекомендаційної форми. Порушення, зазначені в наказі, не мали місця і наказ винесено безпідставно. Завідувач відділення не повинен вносити сам записи, він ставить лише підпис. Хворих він вести не міг, так як займає посаду завідувача відділення травматології. Більшість карт не були предметом розгляду на ОСОБА_4 раді і не лягли в основу наказу №34. Крім цього, даний наказ винесений з грубим порушенням законодавства, оскільки не погоджений з профспілкою, членом якої є позивач.

Представник відповідача ОСОБА_1 центральної районної лікарні ОСОБА_3 позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що посадові обовязки завідувача травматологічного відділення ОСОБА_1 центральної районної лікарні передбачені Посадовою інструкцією завідувача травматологічним відділенням ОСОБА_1 центральної лікарні Львівської області, затвердженою 02.02.2016 року головним лікарем ОСОБА_1 ЦРЛ. Посадових обовязків, наведених позивачем в позовній заяві, у нього немає. Позивач є завідувачем саме травматологічного відділення, районним травматологом, а відтак зобовязаний брати активну участь у розробленні локальних протоколів за напрямком «Травматологія». Відповідальність за якість провадження медичної документації, згідно з Посадовою інструкцією завідувача травматологічного відділення, покладається саме на завідувача травматологічного відділення. Згідно з Положенням про ОСОБА_4 раду ОСОБА_1 центральної районної лікарні (пункт 4 розділу 2), ОСОБА_4 рада уповноважена на «здійснення експертизи відповідності наданої медичної допомоги та медичного обслуговування вимогам клінічних настанов та протоколів у ОСОБА_1 ЦРЛ». Згідно з пунктом 5 розділу 2 цього Положення, до повноважень ОСОБА_4 ради ОСОБА_1 ЦРЛ належить підготовка та подання документації для розгляду клініко-експертними комісіями з рецензією щодо допущених порушень і помилок під час надання медичної допомоги та медичного обслуговування і рекомендаціями щодо уникнення таких помилок надалі. Згідно з пунктом 5 розділу 4 Положення про ОСОБА_4 раду ОСОБА_1 ЦРЛ, ОСОБА_4 рада ОСОБА_1 ЦРЛ уповноважена заслуховувати на своїх засіданнях керівників структурних підрозділів ОСОБА_1 ЦРЛ стосовно виконання покладених на них завдань з питань управління якістю медичної допомоги та медичного обслуговування, що і було вчинено ОСОБА_4 радою ОСОБА_1 ЦРЛ 15.12.2016 року. У разі незгоди позивача із рішенням ОСОБА_4 ради ОСОБА_1 ЦРЛ від 15.12.2016р. він міг звернутися до Клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, яка, згідно з пунктом 1 розділу 2 Положення про Клініко-експертну комісію Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, затвердженого наказом Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації від 07.04.2016 № 306, уповноважена провадити клініко - експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування шляхом експертизи первинної облікової документації, клінічних питань профілактики, діагностики, лікування та реабілітації, наявності відповідної кваліфікації спеціалістів за напрямом надання медичної допомоги та медичного обслуговування відповідно до вимог клінічних протоколів надання медичної допомоги, нормативно-правових актів у сфері охорони здоровя. Звернення ж позивача до спеціалістів Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації, про які зазначається у позовній заяві, за своєю суттю було приватним; на таке звернення він ніким не був уповноважений, а, окрім того, медична документація, яка надавалася цим спеціалістам «для рецензії», була вилучена зі ОСОБА_1 ЦРЛ незаконно. Тому отримані Позивачем відповіді спеціалістів Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації (наводяться Позивачем, як додатки до позовної заяви) є, за своєю суттю, документами та інформацією, здобутими у незаконний спосіб, через що і не повинні братися до уваги судом взагалі. 19.04.2016 року у ОСОБА_1 ЦРЛ відбулося засідання протиракової комісії. Згідно з пунктом 3 рішення цієї комісії, Позивачеві було вказано на неприпустимість формального ставлення до своїх обовязків завідувача відділення та районного травматолога, за що йому було винесено попередження. Аналогічні порушення в роботі Позивача траплялися і надалі, що і стало предметом розгляду на ОСОБА_4 раді 15.12.2016р. Згідно з п.п. 7-9 Розділу V Положення про ОСОБА_4 раду закладу охорони здоровя, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України від 05.02.2016р. № 69, такий вид медичної документації, як рішення ОСОБА_4 ради закладу охорони здоров'я, - передбачений. Така сама норма передбачена і п.п. 7-9 Розділу V Положення про ОСОБА_4 раду ОСОБА_1 ЦРЛ, затвердженого головним лікарем ОСОБА_1 ЦРЛ. У засіданні ОСОБА_4 ради ОСОБА_1 ЦРЛ 15.12.2017 року взяли участь 24 особи. Однак у процесі безпосередньої роботи засідання деякі члени ОСОБА_4 ради можуть відлучатися із залу у звязку з виробничою необхідністю. Саме цим і зумовлена різниця між кількістю присутніх на засіданні та кількістю тих, які голосували. У такому разі рішення вважається прийнятим, якщо за його прийняття проголосувала більшість від зареєстрованих учасників засідання. Твердження позивача про зазначення в листі Головного управління Держпраці у Львівській області від 23.03.2017 року № 3187/2/19-04 на винесення наказу №34 із значними порушеннями не відповідає дійсності, що підтверджується змістом самого листа. У ОСОБА_1 центральній районній лікарні існують та є сторонами Колективного договору дві профспілкові організації, а саме Профспілка працівників охорони здоров'я України та Вільна профспілка Всеукраїнського обєднання солідарних трудівників. Пункт 8.2 Розділу VIII Колективного договору стосується виключно членів Профспілки працівників охорони здоровя України, а на членів профспілки ВОСТ «ВОЛЯ» його дія не поширюється. ОСОБА_2 належить саме до членів профспілки ВОСТ «ВОЛЯ», а тому при оголошенні йому догани погодження із профспілкою ВОСТ «ВОЛЯ» було непотрібним. Твердження позивача щодо начебто заподіяної йому моральної шкоди є безпідставними. Жодного упередженого ставлення до позивача як до працівника немає.

Крім цього, на підтвердження відомостей, зазначених в оскаржуваному наказі, представник відповідача ОСОБА_3 зазначив, що у витягу з Журналу запису оперативних втручань травматологічного відділення за 2016 рік представлено 63 протоколи оперативних втручань стаціонарним хворим. За результатами перевірки медичних карт стаціонарних хворих за прізвищами, вказані хворі в той період в травматологічному відділенні не перебували. При перевірці медичних карт стаціонарних хворих внесених в протоколи операцій, як хворі травматологічного відділення, зясувалося, що під цими номерами медичних карт зареєстровані хворі з інших відділень і жодних оперативних втручань їм не проводилося. Доказами порушення вимог Наказу МОЗ України № 110 від 14.02.2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення» також є медичні карти стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутній огляд хворих в день операцій; медичні карти стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутній протокол оперативного втручання; медичні карти стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутня заповнена інформована згода пацієнта на оперативне втручання та знеболення. Доказом погіршення показників роботи травматологічного відділення є Аналіз основних показників роботи відділення за 2016 рік (96,6 % виконання плану ліжко-днів); Аналіз завантаженості лікарів травматологічного відділення в 2016 році. Доказом незадовільної лікувальної та консультативної роботи завідувача травматологічним відділенням є витяг із «Журналу запису оперативних втручань травматологічного відділення за 2016 рік», де вказані оперативні втручання, здійснені завідувачем травматологічним відділенням особисто. Всього 26 операцій за рік; Аналіз карт хворих, вибулих із стаціонару (травматологічне відділення) (всього - 698 карт). В жодному випадку завідувач відділенням не виступав в ролі лікуючого лікаря; Аналіз медичних карт стаціонарних хворих, які перебували у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з травмами різного характеру. В жодній із них нема особистого огляду завідувача травматологічним відділенням із рекомендаціями щодо подальшого лікування; Аналіз медичних карт стаціонарних хворих, які померли внаслідок травм і яким проводились оперативні втручання. Відсутні записи завідувача травматологічного відділення з рекомендаціями щодо лікування; копія протоколу засідання протиракової комісії за 19 квітня 2016 року, де вказано на відсутність контролю з боку завідувача травматологічним відділенням, яка призвела до лікарської помилки та попереджено про дисциплінарну відповідальність.

Представник відповідача ОСОБА_1 центральної районної лікарні ОСОБА_7 суду пояснив, що в обґрунтування п. 1 наказу додано копію журналу оперативних втручань, який є документом суворої звітності, в якому вказано, що проводилися операції людям, однак такі у відділенні не перебували (вписано осіб, які взагалі не перебували на лікуванні в лікарні). З 200 операцій 63 містять недостовірні відомості. Під номерами карт знаходяться історії хворих з інших відділень. По кожному році проводяться підсумки оперативної активності. В обґрунтування п. 2 наказу додано перелік медичних карт (всього 22), в яких відсутній огляд в день проведення операції. В обґрунтування п.3 наказу зазначив, що в трьох картках відсутні протоколи оперативних втручань. В обґрунтування п.4 наказу вказав, що в 24 медичних картках відсутня інформована згода пацієнта на проведення операції і наркозу. В обґрунтування п.5 наказу надано аналіз навантаження лікарів стаціонарних хворих (завідувач відділення забезпечує організацію роботи у відділенні). В обґрунтування п.6 наказу проведений аналіз виконання ліжко-днів. В підтвердження п.7 наказу проведено аналіз хворих, яких вів завідувач відділення, і є всього 26 оперативних втручань в рік (свідчить про низький показник оперативної активності). В обґрунтування п.8 наказу є те, що завідувач відділення протягом 2016р. жодного разу не був лікуючим лікарем. В обґрунтування п.9 наказу є те, що завідувач відділенням в 2016р., будучи провідним травматологом району, не провів жодної консультації та не надав жодної рекомендації в реанімаційному відділенні. В обґрунтування п.10 наказу є те, що проводячи оперативні втручання завідуючий відділенням не заповнив жодного протоколу оперативного втручання і не провів жодного запису у журналі. В обґрунтування п.11 наказу додано дві медичні картки стаціонарних хворих, в яких немає жодного запису завідувача відділенням. Також були випадки, коли внаслідок травм хворі помирали після оперативного втручання. В обґрунтування п.12 наказу навів те, що 19.04.2016р. було проведено засідання протиракової комісії, предметом розгляду якої було те, що хворому не було вчасно встановлено діагноз. Хворий 35 днів лежав у відділенні з запаленням суглобу, після чого його виписали, а за 2 тижні це же хворий поступив з переломом і було виявлено рак. Завідувачем відділення не скореговано лікаря-ординатора, так як не проведено основне діагностування рентгенографію. Крім цього, зазначив, що у звязку із зазначенням в картках стаціонарних хворих осіб, які, фактично у травматологічному відділенні не перебували, на цих хворих неправомірно витрачалися державні кошти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно наказу головного лікаря ОСОБА_1 центральної районної лікарні від 04.11.2010р. №440К, ОСОБА_2 призначено на посаду завідувача травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ з 05.10.2010р.

Відповідно до наказу головного лікаря ОСОБА_1 центральної районної лікарні від 18.10.2016р. №330К завідувача травматологічним відданням ОСОБА_2 звільнено від займаної посади 18.10.2016р. за власним бажанням, однак за поданою ОСОБА_2 заявою від 20.10.2016р. даний наказ було визнано недійсним наказом головного лікаря ОСОБА_1 центральної районної від 20.10.2016р. №333К.

Посадовою інструкцією завідувача травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ, затвердженої головним лікарем ЦРЛ 02.02.2016р., встановлені завдання і обовязки завідувача травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ. Одними з них, є: завідувач відділення забезпечує надання травматологічної допомоги населенню відповідно до вимог кваліфікаційної характеристики посади завідувача травматологічним відділенням; несе відповідальність за якість та повноту догоспітального обстеження планових травматологічних хворих; приймає активну участь в розробці локальних протоколів за спеціальністю «Травматологія» та вносить пропозиції щодо внесення змін в існуючі проекти; складає графік планових оперативних втручань, враховуючи дні тижня, завантаженість операційних та не допускаючи більше двох великих операцій на один день. Погоджує план оперативних втручань із заступником головного лікаря з лікувальної роботи; особисто проводить оперативні втручання в складних клінічних випадках; організовує своєчасну та старанну перевірку всіх надзвичайних пригод у відділенні та про результати перевірки та прийняті міри в усі встановлені терміни повідомляє адміністрацію лікарні та вищі органи.

Як вбачається з протоколу засідання протиракової комісії від 19.04.2016р., завідувачу травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ ОСОБА_2 вказано на недопустимість формального ставлення до своїх обовязків та винесено попередження про дисциплінарну відповідальність за будь-які порушення у відділенні.

Як передбачено в п.4 Положення про медичну раду ОСОБА_1 ЦРЛ, затвердженого головним лікарем ОСОБА_1 ЦРЛ, одним з основних завдань ОСОБА_4 ради є здійснення експертизи відповідності наданої медичної допомоги та медичного обслуговування вимогам клінічних настанов та протоколів у ОСОБА_1 ЦРЛ.

15.12.2016р. відбулося засідання ОСОБА_4 ради, в порядку денному якої ставилося питання про аналіз якості надання медичної допомоги в травматологічному відділені, що підтверджується протоколом засідання ОСОБА_4 ради від 15.12.2016р.

Рішенням ОСОБА_4 ради №13 від 15.12.2016р. було визнано роботу завідувача травматологічного відділення ОСОБА_2 незадовільною та зобовязано його негайно усунути недоліки та вжити заходів щодо попередження їх в майбутньому; представити заступнику головного лікаря з лікувальної роботи протокол занять з лікарями відділень з повторним опрацюванням вимог діючих наказів МОЗ України.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в 2016р. у відділенні травматології ОСОБА_1 ЦРЛ стався тяжкий випадок. Хворий перебував на лікуванні протягом місяця і не було проведено жодних досліджень, після чого його виписали. А через деякий час це хворий знову поступив в лікарню з переломом стегна і метастазами. Догану нікому не дали, бо не було скарги рідних. Завідувач підписував карку хворого, але особисто записи в неї не вносив. Даним діям була дана оцінка і винесена на ОСОБА_4 раду. Предметом розгляду стали недоліки у відділенні, які виникають через безконтрольність завідувача відділення. Були виявлені недоліки у заповненні медичних карток, які носять системний характер. В експертній оцінці зазначено про відсутність заповнених завідувачем карток, отже протягом року він не провів жодного хворого. Завідувач відділення є провідним спеціалістом, який, провівши огляд хворого, передає його лікуючому лікарю, про що робиться запис в медкарці. Також завідувач сам повинен вести хворих та проводити оперативні втручання. Він щодня проводить оцінку медичних карт пацієнтів, які вже виписалися. Одна скарга на ОСОБА_2 поступала, однак конфлікт було залагоджено. ОСОБА_2 не проведено жодної консультації в анестезіологічному відділенні.

Як вбачається з рецензії Головного позаштатного спеціаліста Департаменту ОЗ ЛОДА з ортопедії та травматології ОСОБА_5 від 23.12.2016р., незначні недоліки не вплинули на результати лікування хворих, тому визнати роботу зав. відділенням ОСОБА_2 незадовільною не можна.

З відповіді професора ОСОБА_6 на клопотання колективу травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ від 29.12.2016р. вбачається, що в цілому рівень надання медичної допомоги в травматологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ є на належному рівні і відповідає Наказам та інструкціям МОЗ.

Завідувачем травматологічного відділення ОСОБА_2 у 2016р. проведено 33 оперативних втручання, що становить 63% від загальної кількості (всього 220 оперативних втручань), що підтверджується інформацією, наданою заступником головного лікаря ОСОБА_7

В Експертній оцінці надання медичної допомоги в травматологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ зазначені медичні картки стаціонарних хворих (в кількості 13 шт.), в яких виявлені недоліки.

На вказану Експертну оцінку Завідувачем травматологічного відділення ОСОБА_2 подано пояснюючу записку, в якій він не погодився з даною оцінкою та навів відповідні пояснення.

Згідно наказу головного лікаря ОСОБА_1 центральної районної лікарні від 12.01.2017р. №34, під час проведення ОСОБА_4 ради (15.12.2016р.) було встановлено наявність наступних недоліків у роботі завідувача травматологічного відділення ОСОБА_2: незадовільна робота з організації та контролю за роботою лікарів травматологічного відділення; відсутність огляду стаціонарного хворого в день операції в медичних картах стаціонарного хворого; відсутність протоколу оперативного втручання в медичних картах стаціонарного хворого та в журналі оперативних втручань; відсутність заповненої інформативної згоди пацієнта на оперативне втручання та знеболення; систематичне невиконання навантаження щодо лікування хворих; невиконання плану ліжко днів; дуже низький показник оперативної активності завідувача травматологічного відділення (не більше двох оперативних втручань у тиждень); завідувачем відділення особисто не проліковано жодного пацієнта за 2016 рік; не проведено жодної консультації; власноруч не заповнено жодної медичної карти стаціонарного хворого, особистого медичного огляду та протоколу оперативних втручань; повна відсутність контролю завідувача відділення за лікувальним процесом; відсутність контролю за лікувальним процесом з боку завідувача відділення, яка призвела до лікарської помилки. Зважаючи на вищенаведене наказано за систематичне невиконання своїх функціональних обовязків завідувачу травматологічного відділення ОСОБА_2 оголошено догану.

З листа ГУ Держпраці у Львівській області від 23.03.2017р. №3187/2/19-04 вбачається, що в ході проведення перевірки не встановлено факту порушення зі сторони адміністрації ОСОБА_1 ЦРЛ вимог КЗпП України в частині недотримання процедури оголошення ОСОБА_2 догани.

В довідці ОСОБА_1 ЦРЛ №566 від 06.07.2017р. зазначено періоди часу, в які завідувач травматологічним відділенням ОСОБА_2 перебував на листах непрацездатності та у відпусках за 2016р.

З інформації, наданої головним лікарем від 25.07.2017р. вбачається номери медичних карт стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутній огляд хворого в день операції; аналіз карт пацієнта, який вибув із стаціонару травматологічного відділення (всього 698, в жодному випадку завідувач відділенням не виступав в ролі лікуючого лікаря); номери медичних карт стаціонарних хворих травматологічного відділення, яким проводилося оперативне втручання та знеболення та відсутній протокол оперативного втручання; номери медичних карт стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутня заповнена інформована згода пацієнта на оперативне втручання та знеболення; аналіз навантаження на лікарів травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ за 2016р.; аналіз основних показників роботи травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ за 2016р.; оперативні втручання, виконані ОСОБА_2 в якості оперую чого лікаря за 2016р.; номери медичних карт стаціонарних хворих, які перебували у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з травми різного характеру, в яких відсутній особистий огляд завідувача травматологічним відділенням з рекомендаціями щодо подальшого лікування; номери медичних карт стаціонарних хворих, які померли внаслідок травм, яким проводились оперативні втручання і в яких відсутні записи завідувача травматологічним відділенням з рекомендаціями щодо лікування; перелік медичних карт стаціонарних хворих з інших відділень, які внесені в Журнал операційних втручань травматологічного відділення; інформація з Журналу запису операційних втручань травматологічного відділення (в якому вказані карти стаціонарних хворих інших відділень).

23.12.2005р. ОСОБА_2 подав заяву про прийняття його в члени Вільної Профспілки Всеукраїнського обєднання Солідарних Трудівників (ВП ВПВОСТ).

Як свідчать довідки Первинної профспілкової організації ВОСТ «Воля» ОСОБА_1 ЦРЛ №9 від 26.05.2017р. та №11 від 29.05.2017р., ОСОБА_2 є членом первинної профспілкової організації ВОСТ «Воля» ОСОБА_1 центральної районної лікарні з 23.12.2005р.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що він є головою профспілки ВОСТ «ВОЛЯ», яка діє на підставі статуту. ОСОБА_2 є членом профспілки з 2005р. Вважає дану догану неправильною, оскільки таке дисциплінарне стягнення не погоджувалося з профспілковим комітетом. В ОСОБА_1 ЦРЛ є дві профспілки і всі пункти Колективного договору поширюються на ці профспілки. Вони всі є працівниками охорони здоровя.

В ОСОБА_1 центральній районній лікарні діє колективний договір, який зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 РДА під №136 від 11.06.2012р. Сторонами даного договору є Головний лікар ОСОБА_1 ЦРЛ, профспілковий комітет ОСОБА_1 районної організації Львівської області профспілок працівників охорони здоровя України та Вільна Профспілка Всеукраїнського обєднання Солідарних Трудівників ОСОБА_1 центральної лікарні.

Пунктом 1.3. Колективного договору передбачено, що сторони визнають цей договір актом, на підставі якого здійснюватиметься регулювання всіх соціально-економічних, виборних і трудових відносин в установі протягом усього періоду його дії.

В пункті 1.4. Колективного договору визначено, що норми і положення цього колективного договору діють безпосередньо і є обовязковими для дотримання адміністрацією та профкомом (сторонами, що його підписали).

Як передбачено в п. 1.5. Колективного договору його дія поширюється на всіх працівників установи, незалежно від їхньої належності до профспілкової чи іншої громадської організації тощо.

Відповідно до п. 8.2. Колективного договору адміністрація зобовязується, що питання притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників членів профспілки працівників охорони здоровя України вирішувати лише за погодженням з профкомом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

Статті 21 та 22 Конституції України визначають, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Стаття 36 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об'єднують громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.

За змістом ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Аналогічна норма міститься в ЗУ «Про колективні договори і угоди» (ст. 1 Закону).

Згідно з ст. 13 КЗпП України зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин.

Відповідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Аналогічна норма міститься в ЗУ «Про колективні договори і угоди» (ст. 9 Закону).

За змістом ч.2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Аналогічна норма міститься в ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (ст. 41 Закону).

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, згідно зі статтею 1 Конвенції про захист прав представників працівників на підприємстві та можливості, що їм надаються № 135, ратифікованої Законом України від 15.05.2003 № 798-IV, представники працівників на підприємстві мають ефективний захист від будь-якої дії, яка може завдати їм шкоди, включаючи звільнення, що грунтується на їхньому статусі чи на їхній діяльності як представників працівників, чи на їхньому членстві у профспілці або на їхній участі в профспілковій діяльності, в тій мірі, в якій вони діють відповідно до законодавства чи колективних договорів або інших спільно погоджених умов.

Відповідно до п.п. 3 та 4 Розділ ІІІ Рекомендації щодо колективних договорів №91 (ухвалена Міжнародною організацією праці (1919-1964, ОСОБА_5 I, Міжнародне бюро праці, Женева), усякий колективний договір має зв'язувати сторони, що його підписали, а також осіб, від імені яких його укладено. Роботодавці і працівники, пов'язані колективним договором, не повинні вносити до трудових договорів умови, котрі суперечать положенням колективного договору. Положення колективного договору мають поширюватися на всіх працівників відповідних категорій, які працюють на охоплених колективним договором підприємствах, якщо в ньому не передбачено інше.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах 22 жовтня 2014 року при розгляді справи №6-163цс14, за змістом якого відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частини другої статті 252 КЗпП України однією з гарантій можливості здійснення працівниками підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

За змістом ч.3 ст. 10 та ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді завідувача травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ з 05.10.2010р. Наказом головного лікаря ОСОБА_1 ЦРЛ №34 від 12.01.2017р. за систематичне невиконання своїх функціональних обовязків завідувачу травматологічного відділення ОСОБА_2 оголошено догану.

Проаналізувавши всі наявні докази окремо та в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, наведені в оскаржуваному наказі №34 від 12.01.2017р., які стали підставою для оголошення завідувачу травматологічного відділення ОСОБА_2 догани, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так як на підтвердження таких суду надано докази, які сумнівів у своїй належності, допустимості та достатності не викликають, а саме: протоколом засідання протиракової комісії від 19.04.2016р., протоколом засідання ОСОБА_4 ради від 15.12.2016р. та рішенням ОСОБА_4 ради №13 від 15.12.2016р., інформацією, наданою заступником головного лікаря ОСОБА_7, Експертною оцінкою надання медичної допомоги в травматологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ, довідкою ОСОБА_1 ЦРЛ №566 від 06.07.2017р., а також інформацією про медичні картки стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутній огляд хворого в день операції; аналізом карт пацієнта, який вибув із стаціонару травматологічного відділення; інформацією про медичні картки стаціонарних хворих травматологічного відділення, яким проводилося оперативне втручання та знеболення та відсутній протокол оперативного втручання; інформацією про медичні картки стаціонарних хворих травматологічного відділення, в яких відсутня заповнена інформована згода пацієнта на оперативне втручання та знеболення; аналізом навантаження на лікарів травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ за 2016р.; аналізом основних показників роботи травматологічного відділення ОСОБА_1 ЦРЛ за 2016р.; інформацією про оперативні втручання, виконані ОСОБА_2 в якості оперуючого лікаря за 2016р.; інформацією про медичні картки стаціонарних хворих, які перебували у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з травми різного характеру, в яких відсутній особистий огляд завідувача травматологічним відділенням з рекомендаціями щодо подальшого лікування; інформацією про медичні картки стаціонарних хворих, які померли внаслідок травм, яким проводились оперативні втручання, і в яких відсутні записи завідувача травматологічним відділенням з рекомендаціями щодо лікування; інформацією про медичні картки стаціонарних хворих з інших відділень, які внесені в Журнал операційних втручань травматологічного відділення; інформацією з Журналу запису операційних втручань травматологічного відділення.

Разом з тим, судом також встановлено, що ОСОБА_2 є членом профспілки, яка, в свою чергу, є однією із сторін Колективного договору (зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 РДА під №136 від 11.06.2012р.), що діє в ОСОБА_1 центральній районній лікарні. Вимогами ст. 18 КЗпП України та п. 1.5. даного Колективного договору передбачено, що дія Колективного договору поширюється на всіх працівників установи, незалежно від їхньої належності до профспілкової чи іншої громадської організації, а згідно п.8.2. Колективного договору адміністрація взяла на себе зобовязання питання притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників членів профспілки працівників охорони здоровя України вирішувати лише за погодженням з профкомом.

Таким чином з огляду на викладене, наказ головного лікаря ОСОБА_1 центральної районної лікарні від 12.01.2017р. №34, за своїм змістом і обґрунтуванням є підставним, однак винесений без погодження з профспілковим органом, членом якого є позивач, тому суд приходить до висновку, що такий наказ суперечить вимогам Колективного договору ОСОБА_1 ЦРЛ, оскільки порушено процедуру його винесення, тому в частині скасування цього наказу позовні вимоги підлягають до задоволення.

Задоволення позовних вимог в частині скасування наказу головного лікаря ОСОБА_1 центральної районної лікарні від 12.01.2017р. №34 суд вважає достатньою сатисфакцією відшкодування позивачу моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 139, 147, 149, 150, 237-1, 252 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги завідувача відділення травматології ОСОБА_1 ЦРЛ ОСОБА_2 задоволити частково.

Наказ головного лікаря ОСОБА_1 ЦРЛ ОСОБА_3 №34 від 12.01.2017р. «Про оголошення догани завідувачу травматологічного відділення ОСОБА_2» скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_9