Справа № 323/2902/16-ц
№ провадження 2/323/27/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

18.08.2017 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Лукіній А.О. за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зарахування коштів та стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.08.2009 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 17000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, а також підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ст.ст.634 ч.1, 1054, 526, 527, 530 ЦК України.

Позивач свої зобов»язання до договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач свої зобов»язання не виконує, ухиляється від виконання, у зв»язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 25670, 01 грн., яка складається з наступного:

15812, 24 грн. заборгованість за кредитом;

7538, 34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

620, 76 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф 9фіксовна частина), 1198, 57 грн. штраф (процентна складова).

Позивач прохає стягнути з відповідача на їхню користь зазначену заборгованість, а також судові витрати по справі в сумі 1218 грн. за сплату судового збору при поданні позову до суду.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», який неодноразово уточнювався, в якому зазначає, що з 13.08.2014 року по 10.10.2014 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні Запорізької міської клінічної лікарні екстреної швидкої медичної допомоги, де було проведено екстрене оперативне втручання з приводу абсцесу легенів.

У період знаходження його на лікуванні на мобільний телефон надходило ряд смс-повідомлень про зняття з його кредитної картки декількома транзакціями сум грошових коштів від 500 до 1000 грн. В ніч з 20 на 21 серпня 2014 року: 700грн., 1000грн., 1000 грн.. 500грн., 500 грн., 500грн., 1000 грн., 500 грн. на загальну суму 5700 грн. Такі ж повідомлення надійшли 27 серпня 2014 року про зняття суми 2000 грн. двома транзакціями ( кожна по 1000 грн.).

На момент зняття коштів він перебував на стаціонарному лікуванні, банківська картка перебувала в нього, нікому не надавав жодних розпоряджень на зняття коштів і не повідомляв стороннім особам пін-коду доступу до картки.

Після деякого покращення фізичного стану, а саме 29.08.2014 року він звернувся з цього приводу до найближчого відділення «Приватбанку», проте будь-якої достеменної інформації не отримав, було повідомлено лише про те, що зазначені суми зняті через мережу «Інтернет».

Після тривалого очікування, лише наприкінці жовтня 2014 року позивач отримав листа з банку від 24.10.2014 року з повідомленням, що його звернення розглянуто та проханням зачекати з відповіддю, оскільки спеціалісти головного офісу шукають необхідну інформацію в архівах і архівних комплексах банку та проводять перевірку даних. Такі відписки позивач отримував ще декілька раз 21.11.2014 та 19.12.2014 року. У лютому 2015 року він звернувся до банку повторно і в березні 2015 року отримав листа із зазначенням того, що він винен в усьому сам, оскільки ніби-то передав третім особам ідентифікаційні відомості для використання кредитної картки.

З приводу шахрайських дій невстановлених осіб, які зняли грошові кошти з належної йому кредитної картки триває кримінальне провадження в Орджонікідзевському РВ м.Запоріжжя.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що пін-код картки нікому не розголошував, як користувач своїми діями би бездіяльності не сприяв втраті чи незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також керуючись ст..1073 ЦК України, п.37.2 ст.37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п.6.7,6.8. Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України», прохає зарахувати на його рахунок суму незаконно знятих грошових коштів в загальній сумі 7700 гривень, а також стягнути з відповідача ПАТ «Приватбанк» на його користь пеню в розмірі 8346, 80 гривень відповідно до зазначених законів.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Приватбанк» за первісним позовом прохає позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 за первісним позовом, адвокат ОСОБА_1 прохає позовні вимоги ПАТ «Приватбанк» задовольнити частково та задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом.

Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 25.09.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 17 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, ОСОБА_2 було порушено умови даного договору, у зв'язку з чим станом на 31.10.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 25670, 01 грн., яка складається з наступного:

15812, 24 грн. заборгованість за кредитом;

7538, 34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

620, 76 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксовна частина), 1198, 57 грн. штраф (процентна складова).

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту не дотримується, але в судовому засіданні було встановлено, що з 13.08.2014 по 10.10.2014 року відповідач ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні Запорізької міської клінічної лікарні екстреної швидкої медичної допомоги де було проведено екстрене оперативне втручання з приводу гострого абсцесу нижньої долі правої легені, що підтверджується довідкою ( а.с.112 т.1) та за час знаходження в лікарні стан хворого був середньої тяжкості ( а.с.33 т.2).

Також судом було встановлено, що в період знаходження його на лікуванні на мобільний телефон надходило ряд смс-повідомлень про зняття з його кредитної картки декількома транзакціями сум грошових коштів від 500 до 1000 грн. В ніч з 20 на 21 серпня 2014 року: 700грн., 1000грн., 1000 грн.. 500грн., 500 грн., 500грн., 1000 грн., 500 грн. на загальну суму 5700 грн. Такі ж повідомлення надійшли 27 серпня 2014 року про зняття суми 2000 грн. двома транзакціями ( кожна по 1000 грн.), що підтверджується випискою руху операцій по кредитній картці відповідача, в якій відображено, що в зазначені ним періоди відбулося зняття сум грошових коштів в банкоматі «BRUNCH» ( а.с.132 133 т.1).

Відповідно до повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що банкомат «BRUNCH» не являється власністю банку і надати його графік роботи та місце знаходження неможливо ( а.с.147 т.1).

Відповідач неодноразово, вперше - 29.08.2014 року звернувся до ПАТ «Приватбанк» з приводу незаконного зняття грошових коштів з його кредитної картки та був повідомлений листами від 24.10.2014 року, 21.11.2014 року, 19.12.2014 року про те, що вони проводять перевірку з даного приводу ( а.с.173-173 т.1), по закінченню буде надана відповідь, а листом від 03.03.2015 року була направлена вимога за порушення кредитних зобов»язань та сплати боргу ( а.с.177-178 т.1).

ОСОБА_2 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, відомості про який були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000250 від 15.01.2015 року за ч.1 ст.185 КК України (а.с.37,45 т.1, а.с.32 т.2).

Відповідно до повідомлення слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 було встановлено, що згідно з повідомленням служби безпеки «Приватбанку», 20-21 та 27 серпня 2014 року з належної ОСОБА_2 банківської картки були зняті кошти у загальній сумі 7700 грн. шляхом перерахування на «загальний гаманець» у м.Києві. Там же (у м.Києві) грошові кошти були зняті готівкою. Проводяться слідчі дії з метою встановлення точного місця зняття коштів та осіб, які вчинили злочин ( а.с.68 т.2).

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення « Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 ( яка була чинна на момент списання коштів) у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засію було використано без фізичного пред»явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У відповідності до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з наданням доказів, передбачених ст.ст.57-59 ЦПК України, а тому суд, вважає, що банк не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що банківську картку позивач не втрачав, іншими способами не передавав, пін-коду нікому не повідомляв. Крім того судом встановлено, що ОСОБА_2 фізично не міг знімати грошові кошти в м.Києві, оскільки знаходився на лікуванні, мав середньої тяжкості стан здоров»я, кредитну карту не губив, оскільки нею розраховувався за ліки і до теперішнього часу користується.

Тому сума стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанку» підлягає частковому задоволенню з відрахуванням знятих коштів з банківської картки відповідача в сумі 7700 гривень.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 ст.37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов»язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені буде обумовлений договором між ними.

Враховуючи, що з моменту останньої транзакції щодо зняття грошових коштів, а саме 27.08.2014 року до дня судового засідання минуло 1084 дні, підлягає стягненню сума пені 1084 дні х (7700 грн. х 0,1%) = 8 346 грн. 80 коп. з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_2 являється інвалідом 2 групи та відповідно до п.9 ст.5 ЗУ «про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується за рахунок держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 118, 119, 120, 192, 196, 208-209, 213-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 634,1050, 1054,1073 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рах. №3111, МФО 305299) заборгованість у розмірі 17970,00 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за рахунок держави судовий збір в розмірі 852,60 грн.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зарахування коштів та стягнення пені - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пеню в сумі 8346,80 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Плечищева