Справа № 182/3617/17
Провадження № 2/0182/2840/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.08.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

20 вересня 2004 року помер її брат ОСОБА_2, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Краснодонська), буд.2/7, кв.39. Після смерті брата відкрилася спадщина на ? частину двокімнатної квартири № 39 в будинку 2/7, що знаходиться по вулиці 50 років НЗФ (колишня Краснодонська), місто Нікополь Дніпропетровської області і належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року, та 1/9 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Чумацька (колишня ОСОБА_3), буд.52, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року. Спадщина після його смерті була прийнята фактично ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги і постійно з ним проживала та була зареєстрована за однією адресою на час відкриття спадщини (згідно статті 1268 ЦК України). За життя ОСОБА_2 було визнано недієздатним, про що свідчить рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 08.09.2004 року справа № 2-6347/04 (копія додається). Єдиним законним опікуном ОСОБА_2 була їх мати ОСОБА_4, яка в силу його хвороби (шизофренія) доглядала за ним та утримувала його, так як він постійно потребував сторонньої допомоги та профілактичного лікування. Для підтримання здоровя він періодично відвідував психоневрологічну лікарню в м.Кривий Ріг. Під час чергового проходження тривалого курсу лікування в психоневрологічній лікарні в м.Кривий Ріг, ОСОБА_2 помер, про що свідчить видане 21.09.2004 року свідоцтво про смерть. Після його смерті ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, але належним чином прийнятий спадок не оформила. 10 грудня 2015 року померла її мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Краснодонська), буд.2/7, кв.39. Після її смерті відкрилася спадщина на двокімнатну квартиру № 39 в будинку 2/7, що знаходиться по вулиці 50 років НЗФ (колишня Краснодонська), місто Нікополь Дніпропетровська області, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року (з врахуванням ? частини квартири, яку фактично вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_2, померлого 20.09.2004 року), 5/9 частини житлового будинку з надвірними будівлями, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Чумацька (колишня ОСОБА_3), буд.52, що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.1995 року та 1/9 частини яку фактично вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_2, померлого 20.09.2004 року, але належним чином не оформила. За своє життя на випадок своєї смерті мати ніяких розпоряджень щодо належного їй майна не залишила. Тому спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є вона. Для оформлення своїх спадкових прав в 2015 році вона звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 10.12.2015 року. Проте, у його видачі нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що не було доведено родинного звязку між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та нею. Для вирішення цього питання Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Аналізуючи документи, зібрані для оформлення спадщини, вона теж помітила невідповідність в написанні прізвищ померлої матері, брата та її власного. А саме: в свідоцтві про смерть її брата, виданого 21.09.2004 року, його прізвище зазначено як «Осєкін», тоді коли в свідоцтві про смерть матері, виданого 11.12.2015 року, її прізвище зазначено як «Осекіна». В свідоцтві про її народження прізвище матері вказано на рос.мові «Осекина». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.04.2017 року, її прізвище значиться як «Осєкіна». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 29.04.2017 року, братове прізвище значиться як «Осєкін» і в графі мати зазначене прізвище «Осєкіна». Тобто, на її думку зазначена розбіжність трапилась в звязку з перекладом їх прізвища з російської мови на українську мову, у матері прізвище було вказано «Осекіна», а у брата та в неї записано як «ОСОБА_2, ОСОБА_2». За життя матері вона ніколи не чула від неї про якісь складнощі в оформленні документів, але на даний час зазначена обставина позбавляє її можливості реалізувати своє право на спадщину. На підтвердження своїх свідчень до матеріалів справи нею надано: копія свідоцтва про її народження від 20.03.1971 року; копія витягу з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.05.2017 року; копія витягу про державну реєстрацію народження від 29.04.2017 року. Окрім того, згідно свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року, власниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 значиться її мати ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_2, де також наявна розбіжність в написанні їх прізвищ. Долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року, є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_4 є їх матірю, оскільки, згідно цього свідоцтва, вони є спадкоємцями майна їх батька ОСОБА_4І, де зазначено коло спадкоємців: жінка ОСОБА_4 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, яким належить 1/3 частина житлового будинку по вулиці Тельмана, 52. Надана нею копія рішення Нікопольського міськрайонного суду від 08.09.2004 року теж свідчить на користь родинного звязку ОСОБА_4 з ОСОБА_2, оскільки зазначена справа слухалась за заявою ОСОБА_6 щодо визнання громадянина ОСОБА_7 (на рос. мов.) недієздатним. Відповідно до п.1 та п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами та фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк нею була подана заява про прийняття спадщини. Але в звязку з тим, що нею не доведено родинного зв»язку між нею та померлим братом ОСОБА_2, родинного звязку між нею та ОСОБА_4, яка є їх матірю, нотаріус не може видати свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке належало матері. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач на позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача не заперечувала проти їх задоволення (а.с.59-60).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено в судовому засіданні, 20.09.2004 року помер брат позивачки ОСОБА_2 (а.с.9), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Краснодонська), буд.2/7, кв.39. Після смерті брата відкрилася спадщина на ? частину двокімнатної квартири № 39 в будинку 2/7, що знаходиться по вулиці 50 років НЗФ (колишня Краснодонська), місто Нікополь Дніпропетровської області і належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року, та 1/9 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Чумацька (колишня ОСОБА_3), буд.52, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року. Спадщина після смерті ОСОБА_2 була прийнята фактично ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги і постійно з ним проживала та була зареєстрована за однією адресою на час відкриття спадщини, але належним чином оформлена не була. За життя ОСОБА_2 було визнано недієздатним (а.с.27). Єдиним законним опікуном ОСОБА_2 була мати позивачки ОСОБА_4, яка в силу його хвороби (шизофренія) доглядала за ним та утримувала його. 10.12.2015 року померла й мати позивачки ОСОБА_4 (а.с.10), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Краснодонська), буд.2/7, кв.39. Після її смерті відкрилася спадщина на двокімнатну квартиру № 39 в будинку 2/7, що знаходиться по вулиці 50 років НЗФ (колишня Краснодонська), місто Нікополь Дніпропетровська області, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року (з врахуванням ? частини квартири, яку фактично вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_2, померлого 20.09.2004 року) (а.с.15, 17, 23-26), 5/9 частини житлового будинку з надвірними будівлями, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Чумацька (колишня ОСОБА_3), буд.52, що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.1995 року та 1/9 частини яку фактично вона успадкувала після смерті сина ОСОБА_2, померлого 20.09.2004 року, але належним чином не оформила (а.с.16, 18-22). За своє життя на випадок своєї смерті спадкодавиця ніяких розпоряджень щодо належного їй майна не залишила. Тому спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивачка (а.с.11, 13-14). Для оформлення своїх спадкових прав в 2015 році позивачка звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 10.12.2015 року (а.с.46). Проте, у видачі свідоцтва позивачці нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що не було доведено родинного звязку між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 та позивачкою. Для вирішення цього питання Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду (а.с.58). Вірогідніше за все зазначена розбіжність в прізвищах трапилась в звязку з перекладом з російської мови на українську мову. Даний факт підтверджується: копією свідоцтва про народження позивачки від 20.03.1971 року; копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.05.2017 року; копією витягу про державну реєстрацію народження від 29.04.2017 року. Згідно свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року, власниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_4 та ОСОБА_2, де також наявна розбіжність в написанні їх прізвищ. Однак, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року, ОСОБА_4, позивачка та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна ОСОБА_4І, де зазначено коло спадкоємців: жінка ОСОБА_4 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, яким належить 1/3 частина житлового будинку по вулиці Тельмана, 52.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_1 донькою ОСОБА_4, померлої 10.12.2015 року.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_2 сином ОСОБА_4, померлої 10.12.2015 року;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру № 39 в будинку 2/7, що знаходиться по вулиці 50 років НЗФ (колишня Краснодонська), місто Нікополь Дніпропетровська області, загальною площею 42.7 кв.м., житловою - 28.2 кв.м., що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.1996 року (з урахуванням ? частини квартири, яку вона фактично успадкувала після смерті сина ОСОБА_2, померлого 20.09.2004 року, але належним чином не оформила), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 10 грудня 2015 року;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/9 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Чумацька (колишня ОСОБА_3), буд.52, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.1986 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.1995 року та 1/9 частини яку вона фактично успадкувала після смерті сина ОСОБА_2, померлого 20.09.2004 року, але належним чином не оформила, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 10 грудня 2015 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_8