АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання адвокатських послуг в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Бережної Ольги Олександрівни, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «МетаБанк»,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бережної О.О., заінтересована особа - ПАТ «МетаБанк» та просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у м.Києві Бережної О.О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53194553 від 26 грудня 2016 року і скасувати цю постанову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Справа № 753/8309/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7728/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Зазначав, що суд першої інстанції не витребував з ВДВС матеріали виконавчих проваджень, які містять необхідні докази. Крім того, судом неправомірно стягнуто зі скаржника судовий збір за подання скарги до суду.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Державний виконавець ВДВС Дарницького районного управління у м. Києві не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надав, а тому судом відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України визнано за можливе розглянути справу в його відсутності. Разом з письмовими поясненнями державним виконавцем суду апеляційної інстанції надані копії матеріалів виконавчих проваджень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із її недоведеності і безпідставності. Крім того, суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати положення ст. ст. 88, 388 ЦПК України та посилався на те, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову у задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно із статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що 10 лютого 2016 року державним виконавцем Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Ярошенко В.М. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 28 березня 2014 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Метабанк» 235580 грн. грошових коштів.

18 квітня 2016 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бережною О.О. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 23 558 грн.

Цього ж дня головним державним виконавцем Бережною О.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

30 листопада 2016 року до відділу надійшла заява стягувача ПАТ «МетаБанк» про повернення виконавчого документа стягувачу.

26 грудня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч. 1 п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій виділено в окремі виконавчі провадження для подальшого виконання.

26 грудня 2016 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бережною О.О. відкрито виконавче провадження по виконанню постанови № 50097451, виданої 18 квітня 2016 року Дарницьким РВДВС про стягнення з ОСОБА_2 на користь Дарницького РВДВС м. Києва виконавчого збору в сумі 23 558 грн. (а.с. 7-8).

Крім того, 26 грудня 2016 року головним державним виконавцем Бережною О.О. винесено постанову про накладення арешту на все рухоме майно та квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2

28 грудня 2016 року грошові кошти у сумі 23558 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 50097451, виданого 18 квітня 2016 року і 1 лютого 2017 року перераховані на користь держави ( а.с.139-138).

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бережною О.О. від 29 грудня 2016 року у зв»язку з тим, що боржником сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в повному обсязі знято арешт з рухомого майна та квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2 ( а.с.140)

29 грудня 2016 року за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забор відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта, а також згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучено запис про арешт майна ОСОБА_2 ( а.с.142-144).

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бережною О.О. від 9 лютого 2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39, ст..40 Закону України «Про виконавче провадження.

В обґрунтування цієї скарги ОСОБА_2 посилався на те, що у зв»язку із неналежним направленням йому постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50097451 від 10 лютого 2016 року він був позбавлений права на оскарження цієї постанови або добровільне виконання рішення суду. Цими діями Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м.Києва головного територіального управління юстиції у м.Києві змусив його сплатити виконавчий збір у розмірі 23558 грн. для того, щоб зняти арешт з майна, чим порушив його права та законні інтереси.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 14 березня 2017 року скарга ОСОБА_2 частково задоволена та визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві Ярошенко В.М. в частині направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 50097451 від 10 лютого 2016 року з порушенням ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, цією ж ухвалою скаржнику було відмовлено у задоволенні вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 лютого 2016 року та про скасування постанов від 10 лютого 2016 року та від 18 квітня 2016 року про накладення арешту на майно. Судом установлено, що скаржник ОСОБА_2 був обізнаний із наявністю виконавчого провадження станом на 24 жовтня 2016 року, до державного виконавця із заявою про поновлення строку для добровільного виконання не звертався. 26 жовтня 2016 року та 19 грудня 2016 року ОСОБА_2 та його представник зверталися до державного виконавця з клопотанням про вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на належне йому нерухоме майно в рахунок погашення боргу та сплати виконавчого збору.

Постанова державного виконавця від 18 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 23558 грн. в установленому порядку не оскаржувалась та не скасована.

За наявності не скасованої постанови від 18 квітня 2016 року про стягнення виконавчого збору, державний виконавець з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження» виніс 26 грудня 2016 року постанову по виконанню постанови № 50097451, виданої 18 квітня 2016 року Дарницьким РВДВС про стягнення з ОСОБА_2 на користь Дарницького РВДВС м. Києва виконавчого збору в сумі 23 558 грн.

Сам по собі факт визнання дій державного виконавця щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження не рекомендованим листом з повідомленням про вручення за обставин, встановлених судовим рішенням від 14 березня 2017 року, не дає підстав для скасування постанови від 26 грудня 2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 18 квітня 2016 року про стягнення виконавчого збору в сумі 23558 грн.

На інші обставини в обґрунтування своєї скарги ОСОБА_2 не посилався.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до викладення обставин, які зазначені в скарзі, висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги є правильним.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_2 судовий збір, суд першої інстанції керувався положеннями ст..ст. 88, 388 ЦПК України.

Відповідно до ст..388 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Питання сплати судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Згідно з роз»ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.14 постанові № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» , ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід»ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VIIЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Отже, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то у суду першої інстанції були відсутні підстави в порядку вирішення питання про розподіл судових витрат покладання на ОСОБА_2 обов»язку по сплаті судового збору.

За таких обставин ухвала Дарницького районного суду м.Києва в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору в сумі 320 грн. на користь держави підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання адвокатських послуг в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору в сумі 320 грн. на користь держави.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: