Справа № 405/1422/16-ц
25.07.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді Плохотніченко Л.І.
за участю секретаря Погрібної А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відповідач - 1, Кіровоградської міської ради відповідач -2, співвідповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комунальне підприємство «Правник», ЖЕК №12, про визнання недійсним правового акту, договорів міни, купівлі-продажу
В подальшому ОСОБА_2 уклав договір міни від 07.04.09 року зазначеної квартири з ОСОБА_7, яка продала вказану квартиру ОСОБА_8.
Враховуючи вище викладене, позивач вважає порушеними свої права та інтереси, у звязку з чим з даним позовом звернулася до суду.
Позивач та її представник у судове засідання не зявились. Представник позивача надав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та надає згоду на проведення заочного розгляду справи.
Відповідач 1, 2, співвідповідачі та треті особи у судове засідання не з`явилися, проте повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань до суду не надали, причини неявки не повідомили.
З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно.
Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що згідно ордером на житлове приміщення № 629 від 10 серпня 1995 року, який видано ОСОБА_9, з сімєю з чотирьох чоловік, на квартиру АДРЕСА_2.
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.12.2014 року, згідно з якою було розглянуто цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_11, який представляв інтереси ОСОБА_8 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2010 року по справі за позовом прокурора Ленінського району м. Кіровограда в інтересах держави в особі Кіровоградської міської ради до ОСОБА_2 про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності, заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2010 року по зазначеній справі скасоване. Разом з тим, судом було прийнято відмову Кіровоградської міської ради та прокурора від позову до ОСОБА_2 по цій справі, провадження по справі закрито.
Відповідно до ордера на житлове приміщення №629 від 10.08.1995 року виданого комітетом міської ради народних депутатів на підставі рішення ВМР №475 від 26.07.1995 року про право на зайняття жилого приміщення в квартирі за адресою: АДРЕСА_4, яка була видана ОСОБА_9 про склад сімї, а саме: ОСОБА_10 дружина, ОСОБА_1 син, ОСОБА_1 дочка.
Вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.12.204 року, який набрав законної сили 15.09.2015 року встановлено, що в період часу з лютого 2009 р. по липень 2009 р., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_5П, та ОСОБА_6, шляхом шахрайських дій заволоділи нерухомим майном, квартирою № 68, розташованою в м. Кіровограді по вул. Кропивницького,4, вартістю 239 925 грн., яку в подальшому продали «добросовісному покупцю» ОСОБА_13, згідно договору купівлі-продажу від 06.07.2009 року за 8140,00 грн., при наступних обставинах.

Так, в лютому 2009 року, ОСОБА_12, користуючись своїм службовим становищем начальника КРЕП № 4, отримав та надав ОСОБА_4 інформацію щодо квартири № 68, розташованої в будинку № 4, по вул. Кропивницього в м. Кіровограді, яка була не приватизована та належала Кіровоградській міській раді, першочергове право на приватизацію мала ОСОБА_14, зареєстрована за вказаною адресою.

Проаналізувавши вказану інформацію, ОСОБА_4 обрав вказану квартиру обєктом посягання , з метою подальшого її продажу «добросовісним набувачам» - особам не обізнаним про її незаконне здобуття, переслідуючи кінцеву мету заволодіння грошима від вказаного продажу.

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_4, використовуючи незаконно отримав паспорт громадянина України серії СС № 133284, вданий Голодсиківським РВ УМВС в Івано- Франківській області 12.08.1996 року на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втрачений останнім, надав вказівку ОСОБА_3. вклеїти до вказаного документа замість фото справжнього ОСОБА_2 фото ОСОБА_5 та поставити підроблений штамп про його реєстрацію за вказаною адресою для подальшого використання підробленого документу.

ОСОБА_3, за вказівкою ОСОБА_4, вклеїв у вказаний паспорт замість фото ОСОБА_2 фото ОСОБА_5, а крім того, використовуючи заздалегідь виготовлене підроблене кліше поставив штамп реєстрації від 12.09.2001 р. за вказаною адресою, що не відповідає дійсності, тим самим виготовиш підроблений документ для його подальшого використання.

В подальшому, реалізуючи злочинні наміри, направлені на заволодіння вказаним нерухомим майном, з використанням підроблених документів, шляхом оформлення приватизації на імя ОСОБА_2, від імені якого діяв ОСОБА_5, за допомогою невстановлених слідством осіб ОСОБА_15 та ОСОБА_3 складали та отримали підроблену довідку № 25 від 17.02.2009 р., видану нібито КРЕП № 2, про склад сімї наймача квартири № 68 по зазначеному вище адресу на імя ОСОБА_2

18.02.2009 року ОСОБА_5, з метою отримання права на приватизацію вказаної квартири, за вказівкою ОСОБА_15, надав до комунального підприємства «Правник», м. Кіровоград, заяву про приватизацію, я в якій ним власноруч від імені ОСОБА_2 було учинено підпис та рукописний текст « У приватизації раніше участі не мав» та зазначені вище документи.

Ввівши в оману працівників органів приватизації, необізнаних про його злочинні наміри, шляхом запевнення їх в законності своїх дій, використовуючи при цьому підроблені документи, ОСОБА_5-19.02.2009 року отримав свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру на імя ОСОБА_2, видане згідно розпорядження і наказом від вказаного числи № 48237.

В подальшому, ОСОБА_5, з метою реєстрації права власності на незаконне здобуте нерухому майно, діючи за вказівкою ОСОБА_4, використовуючи підробленні та незаконно отримані документи на імя ОСОБА_16, а саме: паспорт, ідентифікаційний код, а також вищезазначене свідоцтво про право власності,звернувся до ОКП « КООБТІ» з заявою про реєстрацію права власності.

06.04.2009 року, введеними в оману співробітниками вказаного підрозділу, не обізнаними про злочинні наміри вказаних осіб, було зареєстровано право власності на квартиру № 68, розташованою в м. Кіровограді по вул. Кропивницького,4, на імя ОСОБА_16, вартістю на момент реєстрації 239 925 грн., а ОСОБА_5, який діяв під прізвищем ОСОБА_16, видано завідомо правдивий документ витяг № 22389859 про реєстрацію права власності на вказану квартиру.

Таким чином, станом на 06 квітня 2009 року, за вказаних обставин, шляхом підробки відповідних документів та веденням в оману працівників органу приватизації та реєстрації права власності, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_17, вказаними протиправними діями, отримавши право розпорядитися даною квартирою, тим самим шляхом шахрайства заволоділи належною Кіровоградській міській раді квартирою № 4 в будинку № 68 про вул. Кропивницького у м. Кіровограді.

В подальшому переслідуючи кінцеву мету реалізації незаконно здобутого нерухомого майна, а самеАДРЕСА_5 в будинку № 68 про вул.. Кропивницького у м. Кіровограді та № 6 будинку № 18/21 по вул. Фрунзе у м. Кіровограді, з метою ускладнення та унеможливлення розкриття шахрайських дій, та створення у майбутніх покупців уяви законності походження нерухомого майна, ввівши, в оману приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу, необізнаного про їх злочинні наміри, шляхом запевнення законності своїх дії, приховуючи при цьому обставини протиправного заволодіння нерухомим майном використовуючи підробленні документи, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діяли за вказівкою ОСОБА_4, - 07.04.2009 року були підписанні необхідні нотаріальні документи та укладено «фіктивну» угоду вищевказаних квартир, зареєстровану в реєстрі № 521.

Вказана угода була укладена між ОСОБА_5, який вступав, як начебто власник квартири АДРЕСА_6,використовуючи при цьому підроблені документи на імя ОСОБА_2, а саме, паспорт серії СС № 133284, виданий вданий Голодсиківським РВ УМВС в Івано- Франківській області 12.08.1996 року, в якій було вклеїно його фото, а також незаконно отримані свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, видане згідно з розпорядженням і наказом від 19.02.2009 р. № 48237, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.06.2009 р., витяг про реєстрацію прав власності № 22389859 від 06.04.2009 р., ОСОБА_6, яка вступила , як начебто власник квартири АДРЕСА_7, використовуючи при цьому підроблені документи на імя ОСОБА_18, а саме, паспорт серії ЕА 900978, виданий Кіровським РВ УМВС 07.02.2002 року, в якій було вклеїно її фото, а також незаконно отриманні свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру, видане згідно розпорядження і наказом від 25.03.2009 року, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 48327, витяг про реєстрацію прав власності № 22283989 від 26.03.2009 р.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, з метою реєстрації права власності на незаконне здобуте нерухоме майно, діючи за вказівкою ОСОБА_15, використовуючи підроблені документи на імя ОСОБА_18 та ОСОБА_2, відповідно, а саме: підроблені паспорта, незаконно отриманні ідентифікаційні коди, а також вищевказаний договір міни, звернулися до ОКП «КООБТІ» з заявами про реєстрацію права власності.

07.04.2009 р., введеними в оману співробітниками вказаного підрозділу, не обізнаними про злочинні наміри вказаних осіб, було зареєстровано право власності на квартиру № 4 в будинку № 68 , розташовану в м. Кіровограді, по вул. Кропивницького, на імя ОСОБА_18, а ОСОБА_6, яка діяла під прізвищем ОСОБА_18 видано завідомо неправдивий документ витяг № 22402778 про реєстрацію права власності на вказану квартиру, право власності на квартиру АДРЕСА_8 на імя ОСОБА_2, ОСОБА_5, який діяв під прізвищем ОСОБА_2, видано завідомо неправдивий документ витяг № 22403063 про право власності на вказану квартиру.

Продовжуючи реалізовувати злочинні наміри, ОСОБА_4 та ОСОБА_19, знайшли покупця на квартиру № 68 , розташовану в м. Кіровограді, по вул. Кропивницького, 4, якою виявилась ОСОБА_8, запевнивши останню у законності її набуття, приховавши при цьому факт незаконного заволодіння вказаною квартирою за допомогою підроблених документів, ввівши тим самим її в оману та отримали при цьому попередню згоду на придбання вказаної квартири.

06.07.2009 року, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_6, з метою заволодіння грошима від продажу незаконно здобутої квартири через останню, використовуючи підробленні паспорт а імя ОСОБА_18, а також документи , що містили завідомо неправдиву інформацію, а самк вищевказані: договір міни від 07.04.2009 р. зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно вказаного числа, витяг № 22402778 про реєстрацію права власності на вказану квартиру, надали нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу для укладення угоди купівлі-продажу.

Ввівши таким чином в оману приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу, необізнаного про їх злочинні наміри, шляхом запевнення в законності своїх дії, використовуючи при цьому підроблені документи, ОСОБА_6, за вказівкою ОСОБА_15, учинивши підписи від імені ОСОБА_18 в нотаріальних документах, уклала договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_8 від 06.07.2009 року, зареєстрований в реєстрі № 393, отримавши від останньої, згідно вказаного договору гроши у сумі 8140,00 грн.

Вказаними грошима через ОСОБА_6 заволодів ОСОБА_4, використавши їх на власний розсуд.

З викладених обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки вищевказані особи, шляхом вчинення кримінального правопорушення неправомірно заволоділи квартирою, без її згоди, як співмешканки квартири.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пленум ВС в п.19 постанови «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009 №9 розяснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 74, 88, 169, 212, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відповідач - 1, Кіровоградської міської ради відповідач -2, співвідповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Комунальне підприємство «Правник», ЖЕК №12, про визнання недійсним правового акту, договорів міни, купівлі-продажу - задовольнити.

Визнати недійсним розпорядження №48237 від 19.02.2009 року органу приватизації Кіровоградської міської ради та видане ним свідоцтво від 19.02.2009 року на імя ОСОБА_2 про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати недійним договір міни квартири за адресою: АДРЕСА_4 від 07.04.2009 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_20 та зареєстрований в реєстрі за №521

Визнати недійним договір купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 від 06.07.2009 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_21 та зареєстрований в реєстрі за №393.

Стягнути з ОСОБА_2, Кіровоградської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесений судовій збір в розмірі 91,92 грн., з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області, через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення.

На рішення постановлене без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко