Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
23.08.2017 2/394/321/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Довгій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області про продовження строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про продовження строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що 18 квітня 1998 року помер ОСОБА_3 її рідний брат.

Позивачка має право спадкування після смерті брата, як спадкоємець другого кола на підставі вимог статті 530 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963року). При житті брат не перебував у шлюбі, на мав власних дітей. Спільні батьки загинули раніше ОСОБА_3. Спадкоємців першого кола на час настання його смерті взагалі не було. В батьківській сімї було тільки двоє дітей: позивачка і її брат.

Коли настала смерть брата позивачка не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини. Вона не має юридичних знань. Позивачка не знала на час настання його смерті про своє право спадкувати як спадкоємець другого кола. Мали місце також істотні обєктивні обставини через які вона не мала можливості виясняти свої права. Брат помер у місті Дніпропетровську у психіатричній лікарні спеціального нагляду. Туди він потрапив, як психічно хвора людина, що не усвідомлюючи злочинності зробленого, вчинила тяжкі злочинні дії. Довгий час позивачка не могла вчинити спеціальної поїздки до Дніпропетровська для отримання документів про смерть брата.

На той час, як у Дніпропетровську помер брат, у позивачки вже розвивалося онкологічне захворювання. Вона змушена була лікуватися і витрачати на лікування істотні кошти. Ще через кілька років її оперували з приводу резекції ракової пухлини та молочних залоз. Позивачка стала інвалідом II групи. До теперішнього часу лікарі не рекомендують їй вчиняти віддалених поїздок, зміни кліматичних умов, психологічні нагрузки.

До теперішнього часу спадщини брата ОСОБА_4 ніхто не приймав, тому що позивачка його єдиний спадкоємець. Вона звернулася до нотаріусів для консультацій щодо оформлення свого права на спадщину. При консультаціях з нотаріусами їй розяснили право на звернення до суду з приводу продовження строку прийняття спадщини. У звязку із розвитком реєстраційних технологій позивачка змогла без вчинення переїздів отримати свідоцтво про смерть брата та довести родинні відносини з ним.

ОСОБА_2 сільська рада повідомляє, що для ОСОБА_3 виготовлений та зареєстрований державний акт на земельну ділянку на території відповідача. Все нерухоме майно, що було зареєстровано при житті на імя померлого брата знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради.

Позивачка просила суд визначити продовжити їй строк на прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд цивільної справи за її позовом проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розгляд цивільної справи проводити у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності сторін на підставі письмових доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 1998 року в м. Дніпропетровськ помер ОСОБА_3 (світлокопія свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 575633/а.с.6/.

Зі світлокопії свідоцтв про народження померлого та позивачки серії V-УР №0475593 та Н-ЯР №480348 відповідно, вбачається що померлий доводився позивачці рідним братом, оскільки їхнім батьком записаний ОСОБА_5, а матірю ОСОБА_6 /а.с.6/.

Зі світлокопії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 04 серпня 1984 року /а.с.7/.

Довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області №335 від 18.04.2017 року підтверджується, що ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав і був зареєстрований до 18 квітня 1998 року в с. Покотилове Новоархангельського району Кіровоградської області по вул. Гагаріна, 12. В даному домоволодінні проживав сам. Виписаний у звязку зі смертю. ОСОБА_2 сільською радою заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався. ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в м. Дніпропетровськ де і помер /а.с.8/.

З довідки ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №337 від 19.04.2017 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0522 площею 4,14 га яка належить ОСОБА_3, знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради в числі не витребуваних паїв /а.с.9/.

Крім того, довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області №338 від 20.04.2017 року підтверджується, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_9 одна і та сама особа /а.с.10/.

Довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області №484 від 29.05.2017 року підтверджується, що дійсно на день смерті ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3, які померли 25.09.1996 року в с. Покотилове Новоархангельського району Кіровоградської області по вул. Гагаріна, 12, проживав їх син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 сільською радою заповіти від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не посвідчувалися /а.с.11/.

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №513 від 06.06.2017 підтверджується, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 одна і та сама особа /а.с.12/.

В п. 5 ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

З цієї норми випливає, що положення нового Цивільного Кодексу України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 року і не була ніким зі спадкоємців, право на спадкування, яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Тобто в правовідносинах, що виникли застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року.

Згідно частин 1 та 2 ст. 524 ЦК УРСР ( 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Положеннями ст. 525 ЦК УРСР ( 1963 року) визначено, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Ст. 526 ЦК УРСР ( 1963 року) вказує на те, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до приписів ст. 527 ЦК УРСР ( 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Ст. 530 ЦК УРСР ( 1963 року) регламентує, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого, як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

У ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 року) визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до положень ст. 550 ЦК УРСР ( 1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР ( 1963 року), може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Наведені в позовній заяві причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини суд вважає, поважними та обєктивними, оскільки позивачка не подала заяву вчасно з причин, що не залежали від її волі та створювали певні перепони.

Враховуючи положення вищеперелічених статей суд приходить до висновку про доцільність продовження позивачці строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Суд продовжує позивачці строк на подання заяви про прийняття спадщини на термін три місяці.

Приймаючи до уваги викладене та, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України , ст. ст. 524, 525, 526, 530, 549, 550 ЦК УРСР ( 1963 року), суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що строк подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3, що настала 18.04.1998 року в м. Дніпропетровськ, пропущений ОСОБА_1 з поважної причини.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_5 строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на термін три місяці.

Продовжений ОСОБА_1 тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, рахувати з часу набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: