__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9231/17
Провадження № 2/520/8539/17
УХВАЛА

17.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою ОСОБА_1 користь суму боргу за договором позики у розмірі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2017 року еквівалентно 103374 гривні 88 копійок, проценти від суми позики у розмірі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2017 року еквівалентно 20674 гривні 98 копійок, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2928 гривень 11 копійок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.08.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

До позову представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було надано заяву про забезпечення позову, в якій представник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №93, загальною площею 70,4 кв.м., в будинку №61 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Позивач в обґрунтування заяви посилається на те, що ним подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_3 на свою ОСОБА_1 користь суму боргу за договором позики у розмірі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2017 року еквівалентно 103374 гривні 88 копійок, проценти від суми позики у розмірі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2017 року еквівалентно 20674 гривні 98 копійок, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2928 гривень 11 копійок, що в загальній сумі складає 126977 гривень 97 копійок.

Згідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу у формі приватної власності належить квартира №93, загальною площею 70,4 кв.м., в будинку №61 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі. Представник позивача вважає, що відчуження нерухомого майна відповідачем, яке належить йому у формі приватної власності може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим вважає за необхідне забезпечити позов заявленим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим.

Таким чином вимоги представника позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на свою ОСОБА_1 користь суму боргу за договором позики у розмірі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2017 року еквівалентно 103374 гривні 88 копійок, проценти від суми позики у розмірі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2017 року еквівалентно 20674 гривні 98 копійок, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2928 гривень 11 копійок, що в загальній сумі складає 126977 гривень 97 копійок.

Позивачем заявлені заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №93, загальною площею 70,4 кв.м., в будинку №61 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем надано до заяви про забезпечення позову інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №92504505 від 21.07.2017 року, з якої вбачається, що квартира №93, загальною площею 70,4 кв.м., в будинку №61 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі, належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

З вказаної довідки також вбачається, що на вказану квартиру 24.05.2012 року зареєстровано тип обтяження іпотека за №12537920, підстава обтяження: іпотечний договір, реєстровий номер 738, 24.05.2012 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, іпотекодавець ОСОБА_3, розмір основного зобовязання 350000 гривень, строк виконання 23.05.2022 року.

Зазначаємо, що у відповідності до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Метою вчинення вказаних процесуальних дій є забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Також суд зазначає, що за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що дійсно нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, належить на праві власності відповідачеві по справі, однак перебуває в іпотеці, тому у разі вжиття заходів забезпечення позову по цій справі шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно порушить права іпотекодержателя, який згідно положень Закону України «Про іпотеку» вправі одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цих боржників, у звязку з чим суд дійшов висновку, що заява представника позивача про накладення арешту на вищевказане нерухоме майно задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає, що заявлений представником позивача захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру, належну відповідачеві, не співрозмірний з заявленими позовними вимогами про стягнення з відповідача суми боргу в загальній сумі 126977 гривень 97 копійок.

Одночасно зазначаємо, що представником позивача не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача по заявленим вимогам по цій справі.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову такою, що підлягає залишенню без задоволення, оскільки нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, належить на праві власності відповідачеві по справі, однак перебуває в іпотеці, тому у разі вжиття заходів забезпечення позову по цій справі шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно порушить права іпотекодержателя, який згідно положень Закону України «Про іпотеку» вправі одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цих боржників, крім того заявлені до вжиття заходи забезпечення позову не співрозмірні з заявленими позовними вимогами, та представником позивача не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача по заявленим вимогам по цій справі.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.