Справа № 682/1940/17
Провадження № 2/682/829/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретарі Придачук Г.Л.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради Славутського району про визнання права власності на спадкове майно -

встановив:

14.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок. В обґрунтування позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_3, після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі житлоий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Документом, який підтверджує належність вказаного будинку померлій ОСОБА_3 є довідка Ганнопільської сільської ради Славутського району №795 від 27.06.2017 року та технічний паспорт на вказаний будинок. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов.

Представник відповідача Ганнопільської сільської ради в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи здійснювати за їхньої відсутності, позов визнає.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2006 р.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2, актовий запис №2.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Славутською нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте 13.07.2017 року державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що на вказаний будинок не надано правовстановлюючих документів.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов будинок в с. Хоросток, право власності на який за життя померла ОСОБА_3 не оформила, що підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок, актом-висновком про обстеження технічного стану жилого будинку.

За даними заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_1 позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері. Частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, яка залишилася після її смерті, позивач успадкував, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.11.2009 року.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач не має змоги отримати правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-2015, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1268, 1297 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яке складається з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.