Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Вихотень Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А :

20 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Костопільський районний суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказувала, що відповідач є батьком її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вона із сином проживає у своєї матері.

ОСОБА_3 їй з дитиною не надає ні матеріальної, ні будь якої іншої допомоги. Він є неврівноваженою особою та психічно не є здоровим, зловживає алкоголем, вчиняв психологічне насилля відносно неї та дитини. Фізичним, духовним розвитком дитини, її вихованням та матеріальним забезпеченням займається лише вона із своєю матір'ю, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє належної турботи та любові до сина, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та здоров'ям, не бере участі в його вихованні та не утримує

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1035/2017 Головуючий у 1 інстанції : Грипіч Л.А.

Доповідач : Григоренко М.П.

його матеріально. Будь-яких перешкод відповідачу виконувати належним чином покладених на нього обов'язків по вихованню сина ніхто не чинить, він свідомо повністю самоусунувся від їх виконання.

Із цих підстав просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що у них з відповідачем під час проживання у цивільному шлюбі народився син ОСОБА_5. Відповідач визнав сина, про що свідчить запис у свідоцтві про народження, проте категорично відмовився дати дитині своє прізвище.

Відповідач жодної допомоги їй із сином не надає, зловживаючи алкоголем вчиняв збитки (пропив телевізор, тюнер, кухонний комбайн та ін., побив меблі). Внаслідок тривалих стресів вона із сином зверталася до психолога, вважає, що відповідач вчиняв психологічне насилля над дитиною.

Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не бажає спілкуватися з сином та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Ніякої перешкоди у спілкуванні з сином ніхто відповідачу не чинить, він свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків.

Крім того, відповідач неодноразово приїздив в місто, де проживає дитина, він має водійські права та сам керує автомобілем. Вважає, що фізична вада ОСОБА_2 не є перешкодою у спілкуванні із своїм сином, оскільки він без стороннього супроводу з'являвся у судові засідання, будь-яких приступів порушень здоров'я не проявляв. Відповідач сам себе обслуговує, що підтвердив в судовому засіданні.

Жоден законодавчий акт не містить прямого посилання на те, що інвалідність дає батькам право самоусуватись від виконання батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав і інтересів дитини.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході апеляційного розгляду справи позивач та її представник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що беззаперечних доказів винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов'язками відповідачем, які б свідчили про подальше ухилення ОСОБА_2 від виховання своєї дитини і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, суду не було надано.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновками оскаржуваного рішення, оскільки вважає, що суд першої інстанції відмовив в задоволені позову із формальних підстав, без належного з'ясування фактичних обставин справи.

В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації за №973/01-31/17 від 03 квітня 2017 року (а.с. 54) із змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 проживав разом із ОСОБА_1 у громадянському шлюбі з 2010 по лютий 2014 року.

На даний час ОСОБА_2 проживає із другою сім'єю у місті Костополі.

ОСОБА_2 більше 2 років не цікавиться життям та здоров'ям свого сина і будь-якої матеріальної допомоги не надає, що той і не заперечував при проведенні із ним бесіди представниками органу опіки та піклування.

За результатами вивчення всіх обставин, які стосуються питання виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків, орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав.

Даний висновок колегія суддів вважає належним чином обґрунтованим, а тому вважає, цей висновок має бути прийнятим судом до уваги.

Підпунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є дійсно виключною мірою, але враховуючи дані обставини справи, а саме те, що зі слів позивача відповідач є неврівноваженою особою, допускав скандали у присутності дитини, погрожував суїцидом, а також приймаючи до уваги, що останній має іншу сім'ю та дітей, а своїми батьківськими обов'язками щодо свого сина - ОСОБА_4 нехтує, що і сам визнає, в судове засідання по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 не з'явився, чим позбавив колегію суддів можливості перевірити вищевказані твердження останньої і тому колегія суддів, виходячи перед усім із інтересів малолітньої дитини, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо свого сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що в наступному відповідач не позбавлений можливості, у відповідності до статті 169 СК України, звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав та довести суду, що це буде відповідати інтересам дитини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо свого сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

С.С. Шимків