Справа № 359/8381/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/2906/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 46 17.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Білоконь О.В., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» про визнання права власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» до ОСОБА_2 про визнання відсутності права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» (далі - ТОВ «Універсалагротрейд») про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначав, що 30 січня 2009 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області. 25 квітня 2012 року на державному акті про право власності на земельну ділянку була проставлена відмітка про реєстрацію за ним права власності на вказану земельну ділянку у Поземельній книзі. Зазначав, що у листопаді 2015 року він отримав поштою адміністративний позов ТОВ «Універсалагротрейд» про скасування запису про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку з тих підстав, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, виданого на ім`я ОСОБА_3 Позивач вважає, що його право власності не залежить від недійсності державного акта ОСОБА_3, воно посвідчується лише договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га від 30 січня 2009 року, який є дійсним та ніким не скасований. На його думку, що він є власником спірної земельної ділянки навіть в тому випадку, якщо буде встановлено, що він придбав її в особи, яка не мала права її відчужувати.

З урахуванням наведеного, посилаючись на те, що його право власності на спірну земельну ділянку оспорюється та не визнається відповідачем, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Не погоджуючись із вказаним позовом, у березні 2017 року ТОВ «Універсалагротрейд» звернулося до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 30 січня 2009 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є нікчемним з моменту його вчинення та не породжує правових наслідків, оскільки рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, до якої входить спірна земельна ділянка площею 0,8778 га, скасовано апеляційним судом Київської області 23 квітня 2009 року. Тому ТОВ «Універсалагротрейд» вважає, що у ОСОБА_4 відсутня законна підстава виникнення права власності на вказану земельну ділянку. Крім того, рішенням Бориспільського міськрайонного Київської області від 15 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними, зокрема, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га, виданого на ім'я ОСОБА_4, договори купівлі-продажу земельних ділянок, що укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, державні акти на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_3 З урахуванням наведеного, ТОВ «Універсалагротрейд» просило визнати відсутність у ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Універсалагротрейд» задоволено. Встановлено факт відсутності у ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,8778 га, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що він не є власником спірної земельної ділянки.

Такі висновки суду є правильними й такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції статті станом на час набуття ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч.4 ст.334 ЦК України право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За правилами ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року за ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку площею 4,95 га.

На підставі цього рішення суду, 01 червня 2007 року ОСОБА_4 видано державний акт серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га з цільовим призначенням для розташування та обслуговування нерухомості, з кадастровим номером НОМЕР_3, що знаходиться у межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 74-75).

14 червня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га із загальної площі земельної ділянки 4,95 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.94).

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, 20 вересня 2007 року на ім'я ОСОБА_3 було видано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,8778 га (а.с.36).

30 січня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8778 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.35).

По справі встановлено, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2009 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2007 року про визнання за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 4,95 га скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду (а.с.72).

14 жовтня 2011 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду (а.с. 73).

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2008 року ТОВ «Універсалагротрейд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ТОВ «Екоінтерком» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року, позов ТОВ «Універсалагротрейд» задоволено, визнано недійсними: державний акт серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку площею 4,95 га з цільовим призначенням для розташування та обслуговування нерухомості, що розташовується в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданий 01 червня 2007 року на ім'я ОСОБА_4; договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені 14 червня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Козій А.В., зареєстровані в реєстрі за № 3038, 3042 та 3046; державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_2, видані 20 вересня 2007 року на ім'я ОСОБА_3; договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 22 червня 2007року між ОСОБА_4 та ТОВ «Екоінтерком», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3396; державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку площею 1,000 га з цільовим призначенням для розташування та обслуговування нерухомості, що знаходиться в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, виданий 20 вересня 2007 року ТОВ «Екоінтерком» (а.с. 43-44, 76-78).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2012 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2012 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 придбав земельні ділянки в ОСОБА_3, який в силу закону не був їх власником та не міг їх відчужувати. При цьому правова підстава набуття ОСОБА_4 права власності на спірну земельну ділянку, частину якої було продано ОСОБА_2, відсутня, оскільки рішення суду, на підставі якого ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, скасовано. Вказані обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи (а.с.79-81).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 не є власником спірної земельної ділянки площею 0,8778 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області, оскільки по справі встановлено, що ОСОБА_2 придбав спірну земельну ділянку в ОСОБА_3, який в силу закону не був її власником та не мав права її відчужувати, а правова підстава набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, частину якої було продано ОСОБА_2, відсутня.

Отже, посилання ОСОБА_2 на те, що укладений між ним та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 30 січня 2009 року, є дійсним та не скасований, як на підставу для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що право власності ОСОБА_2 на спірну земельну зареєстроване на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу від 30 січня 2009 року у встановлену законом порядку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 березня 2016 року, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це лише офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення права власності та не є правовою підставою набуття такого права і не впливає на правомірність набуття права власності на майно.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянкуухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» про визнання відсутності права власності на земельну ділянку, з таких підстав.

Задовольняючи зустрічний позов ТОВ «Універсалагротрейд», суд першої інстанції виходив із того, що з метою юридичної визначеності правовідносин, які виникли між сторонами слід встановити факт, що ОСОБА_2 не набув право власності на спірну земельну ділянку площею 0,8778 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для розташування і обслуговування нерухомості, що розташована на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що протягом 2005-2006 років ТОВ «Універсалагротрейд» за договорами купівлі-продажу придбало у всіх членів КСПП «Ревне» їх майнові паї. Тобто ТОВ «Універсалагротрейд» набуло право на пайовий фонд КСПП «Ревне».

09 червня 2006 року ТОВ «Універсалагротрейд» видано свідоцтво про право власності на 100 % майнових паїв КСПП «Ревне», а саме, згідно акту прийому-передачі нерухомого майна, на: приміщення бойні, трьох пунктів обміну балонів, силосні та сінажні траншеї, внутрішні дороги, літній табір для тварин та сховище для гною (а.с. 101-105).

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ТОВ «Універсалагротрейд» не надало суду належних та допустимих доказів того, що належне йому нерухоме майно (майновий комплекс) знаходиться на спірній земельній ділянці площею 0,8778 га, яку ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу від 30 січня 2009 року.

За таких обставини, колегія суддів вважає, що ТОВ «Універсалагротрейд» не доведено порушення його прав, а відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення його позову.

Крім того, згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав це не що інше як передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак такий спосіб має бути встановлений законом або договором.

Отже, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що такого способу захисту як визнання відсутнім права власності чинним законодавством України не передбачено.

Однак, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213-214 ЦПК України на наведене уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд».

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Універсалагротрейд» підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України, у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову у зустрічному позову ТОВ «Універсалагротрейд» з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в частині задоволення зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалагротрейд» про визнання відсутності права власності на земельну ділянку відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді