Справа № 355/1597/16-ц Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/3943/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 18 10.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»на рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, відповідно до укладеного договору від 18 жовтня 2012 року ОСОБА_2отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначав, що ОСОБА_2дала згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею і банком договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач у порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 27 431 грн. 85 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2 495 грн. 59 коп., заборгованості за процентами у розмірі 20 103 грн. 79 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 050 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 282 грн. 47 коп. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 09 лютого 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 495 грн. 59 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, у анкеті - заяві позичальника не вказано обов'язок відповідача сплачувати банку проценти, пеню, комісії та штрафи, а надані банком Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору від 18 жовтня 2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором станом на 31 жовтня 2016 року борг відповідача становить 27 431 грн. 85 коп., який складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 2 495 грн. 59 коп., заборгованості за процентами у розмірі 20 103 грн. 79 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 050 грн., а також судові штрафи у розмірі 1 782 грн. 47 коп. (а.с.8).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що кредитний договір укладено шляхом підписання анкети - заяви клієнта та ознайомлення клієнта з Умовами та правилами надання банківських послуг, які є типовими для всіх клієнтів банку та оприлюднені на офіційному сайті банку.

Колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_2 в анкеті - заяві від 18 жовтня 2013 року лише виявила бажання оформити на своє ім`я кредитний ліміт за платіжною кредитною карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та погодила, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були наданій їй для ознайомлення в письмовій формі. Вона зобов'язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.8).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що зазначені Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного суду України від 14 грудня 2014 року (справа №6-2462цс16), від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16) та відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2дала згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею і банком договір, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з розрахунком заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 2 495 грн. При цьому за наявності встановленої відсоткової ставки 30% річних, з 01 вересня 2014 року - 34,8% річних, а з 01 квітня 2015 року - 43,2% річних, банк нарахував відповідачу 20 103 грн. 79 коп. заборгованості по відсотках, що явно не відповідає встановленій відсотковій ставці та свідчить про те, що банк застосував формулу нарахування відсотків, не передбачену Умовами та правилами надання банківських послуг, на які сам же і посилається.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 20 103 грн. 79 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 050 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 282 грн. 47 коп., за їх недоведеністю.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду першої інстанції по їх оцінці, які не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Ураховуючи наведене та положення ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В частині задоволення вимог ПАТ КБ ПриватБанк»про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 2 495 грн. 59 коп. рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому відповідно до положень ст.303 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді