Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Івашко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих грошових коштів посилаючись на те, що відповідачу було надмірно перерахована сума аліментів за період з 01.09.2014 року по 01.01.2017 року в сумі 34110 грн. 47 коп., яка виникла в зв'язку з рахунковою помилкою державного виконавця. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь безпідставно одержані кошти у розмірі 34 032 грн. 54 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що отримані в якості аліментів кошти не є безпідставно набутим майном, а дії державного виконавця з розрахунку заборгованості позивача по аліментам виходячи з розміру середньої заробітної плати по м. Києву керуючись приписами ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України правомірними, посилався на те, що позивач визнав суму заборгованості у розмірі 30 672, 20 грн. та добровільно дану суму сплатив 11.09.2014 року. Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2013 року у справі № 755/2132/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.02.2013 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей. (а.с.7)

На виконання рішення Дніпровським районним судом м. Києва 07.03.2013 року було видано виконавчий лист. (а.с.8)

Згідно довідки Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за вих. № 15635 від 03.06.2016 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 03.06.2016 року відсутня, переплата по сплаті аліментів становить 34032,54 грн. (.а.с10)

Згідно довідки Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за вих. № 869 від 24 січня 2017 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 03.06.2016 року відсутня, переплата по сплаті аліментів станом на 01.01.2017 року становить 34110,47 грн.(а.с.59)

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 02.09.2014 року державного виконавця Державної виконавчої служби у Дніпровському районі м. Києва визначено розмір заборгованості по аліментах виходячи з середньої заробітної плати по м. Києву та у розмірі 1/3 частини у сумі 30 672, 20 грн. за період з лютого 2013 року по 02.09.2014 року. (а.с.84)

Згідно перерахунку, здійсненому державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Горкава О.В. у довідці-розрахунку заборгованості по аліментах, починаючи з 01.02.2013 року по 01.03.2016 року за вих. № 4191 від 03.03.2016 року, у зв'язку з надходженням інформації щодо отримання боржником пенсії відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» за період з 01.02.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини, та починаючи з 08.06.2014 року по 01.01.2017 року у розмірі 1/6 частини, з розміру пенсії боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виникла переплата у сумі 34 110,47 грн. (а.с.95-96)

Державним виконавцем Янковською У.В. органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 18.03.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого Дніпровським районнім судом м. Києва від 07.03.2013 року.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 3 статті 180 СК України передбачено, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Згідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного Кодексу України.

Виходячи зі змісту положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, передбачено обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного Кодексу України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Що стосується розміру безпідставно отриманих аліментів відповідачем від позивача, то суд погоджується з розрахунком, який надано позивачем до суду, та правильність якого представником відповідача у судовому засіданні не оспорювалась, оскільки він відповідає дійсним обставинам справи та не спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що переплата виникла у зв'язку із рахунковою помилкою державного виконавця, внаслідок якої стягнення аліментів з ОСОБА_1 проводилось в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, після досягнення найстаршою дитиною повноліття, та з розрахунку середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у зв'язку з чим утворилась переплата, тобто сума надмірно помилково без добровільної згоди позивача стягнутих коштів на користь відповідача.

Таким чином, відповідач безпідставно отримала від позивача аліменти у розмірі 34 110,47 грн. за період з 01.09.2014 року по 01.01.2017 року.

При цьому ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, який є найстаршою дитиною, на утримання якого на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти досяг повноліття. Відповідач продовжував отримувати аліменти на утримання повнолітнього сина, внаслідок чого безпідставно отримала майно позивача грошові кошти в розмірі 34 032,54 грн., та згідно ч. 1 ст.1212, ч. 1 ст.1213 ЦК України, зобов'язана повернути зазначені грошові кошти позивачеві. Суд враховує, що відповідачем були безпідставно отримані грошові кошти, утримані на її користь у якості аліментів, однак з врахуванням недобросовісності з боку відповідача, якій як особі, яка пред'явила виконавчий документ до виконання, не могло бути не відомо про те, що аліменти на утримання найстаршого сина ОСОБА_3, стягнуті саме до досягнення ним повноліття, і яка не повідомила державного виконавця, а продовжувала отримувати аліменти та відмовляється їх повернути, суд дійшов висновку, що положення ст. 1215 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи, підстава, на якій ОСОБА_2 мала право на отримані з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, відпала, у зв'язку з досягненням останнім повноліття.

Крім того, аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачувались не добровільно, а на підставі рішення суду, а тому в контексті ст.1215 ЦК України вказані грошові кошти не є майном, яке не підлягає поверненню у разі його безпідставного набуття.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення щодо предмету позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, яка згідно вимог Закону України "Про судовий збір"в даному випадку становить 551 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів в сумі 34032 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко