Провадження №2/748/757/17
Єдиний унікальний № 748/1948/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Хоменко Л.В.

секретаря: Грибановської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Анисів в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після померлої 11 травня 2015 року матері ОСОБА_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Анисів Чернігівського району та області, вул.. Шевченка, 168. Зазначив, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері та в установлений термін звернувся до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у звязку з тим, що в правовстановлюючому документі на будинок, виданому на імя ОСОБА_4, яка була головою колгоспного двору, не зазначена інформація про інших членів колгоспного двору, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, тому виникла необхідність звернення до суду.

Представник позивачки ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач Територіальна громада села Анисів в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа - ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про їх права та взаємовідносини.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 11 травня 2015 року, про що виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 18 від 14 травня 2015 року (а.с.10).

Згідно заповіту від 02 лютого 1996 року, який посвідчений секретарем Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 08, ОСОБА_3 визначила спадкоємцем свого майна сина ОСОБА_1 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами в с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 168. Зазначений житловий будинок належав її померлій матері ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 районної Ради народних депутатів від 14 вересня 1990 року, як голові колгоспного двору. (а.с.20-21).

За повідомленням ОСОБА_2 районного бюро технічної інвентаризації, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Анисів, вул. Шевченка, 168, Чернігівського району та області зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 22).

Записами у свідоцтві про смерть (а.с.9) підтверджується, що ОСОБА_4 померла 26 грудня 1991 року, актовий запис про смерть № 57.

Згідно довідок № 1114 та 1111 від 20 липня 2017 року виконкому Анисівської сільської ради, згідно записів у погосподарських книгах, ОСОБА_4 на день смерті, 26 грудня 1991 року була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею була зареєстрована та проживала її дочка ОСОБА_3.

З довідки виконкому Анисівської сільської ради від 20 липня 2017 року (а.с.32) вбачається, що ОСОБА_3, на день смерті, 11 травня 2015 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала одна.

Родинні зязки позивача та померлої ОСОБА_3 підтверджуються записами в свідоцтві про народження (а.с.11).

За повідомленням ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, 24 липня 2015 року була відкрита спадкова справа після померлої 11 червня 2015 року ОСОБА_3. Із заявою про прийняття спадщини 24 липня 2015 року до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця ОСОБА_1, який прийняв спадщину за заповітом.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2016 року на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1364 га, що розташована в с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області (а.с.16).

За повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 11 серпня 2017 року спадкова справа після померлої 26 грудня 1991 року ОСОБА_4 ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою не заводилась.

Відповідно до технічного паспорту від 27 листопада 2016 року, дійсна вартість житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, буд. 168, с. Анисів, Чернігівського району Чернігівської області становить 79 972 грн.

За положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились до його смерті. Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 10 жовтня 1990 року видано ОСОБА_4, як голові колгоспного двору.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність" кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15 квітня 1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору.

Господарство за заначеною адресою відносилося до категорії «колгоспний двір», де ОСОБА_4 була головою господарства, а ОСОБА_3 членом колгоспного двору, отже вони мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/2. (а.с. 29-30). Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 став належати житловий будинок з господарськими спорудами за заначеною адресою в цілому ( 1/2 +1/2).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, виходячи з наведеного, оскільки позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку та отримати свідоцтво про право власності на будинок, бо відсутній правовстановлюючий документ, у якому була б визначена частка кожного на даний будинок, так як дане домоволодіння відносилося до господарства колгоспний двір, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на частину спірного домоволодіння.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 168 в с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті метері ОСОБА_3, померлої 11 травня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. вул. Шевченка, 168, с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 11 травня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6