Справа № 496/1619/17
Провадження № 2/496/1188/17
01 серпня 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря - Полубок Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
25.05.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який потім уточнила (а.с.28-30) та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 163500,43 грн., а також судові витрати по справі.
У судове засідання позивачка не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.45).
Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, але на адресу суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає (а.с.39, 47). Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
При викладених обставинах суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, за згодою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачка звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення позики (а.с.13), але борг відповідач не повернув.
Відповідно до довідки від 06.06.2017 року курс Національного банку України станом на 06.06.2017 року складав 26,37 грн. за 1 долар США (а.с.31).
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або іншу речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач, як позичальник, не виконав умови договору у повному обсязі та до теперішнього часу не повернув суму боргу, через що позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивачки порушені, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та підлягають судовому захисту.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 10, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 163500,43 грн. (сто шістдесят три тисячі п'ятсот гривен сорок три копійки), з яких:
- суму основного боргу - 5500,00 (п'ять тисяч п'ятсот ) доларів США, що еквівалентно 145035,00 грн. (сто сорок п'ять тисяч тридцять п'ять гривень);
- 3 % річних від суми боргу - 2835,12 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять п'ять гривень дванадцять копійок); (3 % річних - за 11 вересня 2016 року по 03 жовтня 2016 року, від суми 4500 доларів США, що еквівалентно 118665,00 грн. та 3% річних від суми 5500 доларів США, що еквівалентно 145035,00 грн. за період 03 жовтня 2016 року по 15 травня 2017 року);
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1676,98 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області Горяєв І.М.