Справа № 426/9100/17
УХВАЛА

14 серпня 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі голуючого - судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове заяву ОСОБА_1 про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів, -

встановив :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Сватівського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить суд повернути помилково сплачені нею кошти у сумі 320,00 грн. на рахунок 0271, код доходу 22030101.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік обставин, у звязку з якими сума судового збору повертається, а саме - сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Всупереч вимог закону у заяві ОСОБА_1 не вказала підставу передбачену ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у звязку з якою просить повернути їй грошові кошти та не надала копії відповідного судового рішення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що «Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору» (пункт 26). Разом з тим, згідно наданої інформації Управління Державної казначейської служби України у Сватівському районі Луганської області від 07.06.2017 року № 03-09/135, сплату судового збору про повернення якого просить заявник здійснено згідно документу 686601SB, таким чином, без оригіналу квитанції про сплату судового збору, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо повернення судового збору.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано до суду без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України.

Частинами 1 та 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_1 про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 119, 120, 121, 210, 207 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів - залишити без руху. Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали та розяснити, що інакше заява буде залишена без розгляду відповідно до ст. 207 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Попова