АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 648/4553/16-ц Головуючий в 1 інстанції Строілов С.О.
Номер провадження 22-ц/791/1404/17 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 17.07.2010р. по 18.07.2013р. вона з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки відповідач участі у вихованні їх малолітньої дитини не бере, матеріальну допомогу на утримання доньки надає час від часу в сумі, яка є недостатньою для задоволення життєвих потреб дитини, є працездатним, зобов'язань щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не має, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2016р. позов задоволено в повному обсязі. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів на утримання доньки та стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зокрема зазначив, що в порушення ст. 183 СК України судом невірно визначено розмір аліментів, оскільки він не працює та має нерегулярний, мінливий дохід, а тому аліменти мають бути стягнені у твердій грошовій сумі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами до ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010р. до 18.07.2013 року, який розірвано на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області. (а.с.6,8)

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Білозерської селищної ради Херсонської області, виданої 11.11.2016р.(а.с.5)

Звертаючись до суду із позовом, позивачка посилалась на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, час від часу надає матеріальну допомогу у розмірі, який є недостатнім для задоволення життєвих потреб дитини.

Не погоджуючись з рішенням суду щодо стягнення аліментів у частці від заробітку відповідач посилався на відсутність можливості сплачувати аліменти, у розмірі встановленому судом, оскільки має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

В ході апеляційного розгляду справи, позивачка, обґрунтовуючи правомірність обраного нею способу стягнення аліментів саме у частці від всіх доходів відповідача, пояснила тим, що ОСОБА_2 отримує доходи за контрактами, на підставі яких він працює у різних судохідних компаніях, а тому вважала, що отримувана ним оплата за роботу є сталим заробітком.

Заперечуючи проти позову, відповідач та його представник надали письмові докази фактичної сплати аліментів на протязі кількох років, із яких вбачається, що самим платником визначались суми більше 1000 грн. на місяць (а.а.34-42 )

Крім того, відповідач не надав жодних доказів своєї матеріальної неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини у твердій грошовій сумі та у розмірі не більшому ніж 700 грн.

Таку заяву платник, у відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, станом на час ухвалення рішення суду, не подавав і про наявність у нього мінливого, нерегулярного доходу та інших обставин, що мають істотне значення, суд не повідомляв.

Відповідач не повідомив суд і про наявні джерела свого доходу, а тому з врахуванням наведених вище обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення визначеного позивачкою способу стягнення аліментів у частці від усіх доходів батька дитини та з врахуванням мінімальної межі щомісячних платежів, встановлених ч.2 ст. 183 СК України.

В ході апеляційного перегляду справи, судом також враховані положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08.07.2016р., що набув чинності 08.07.2017р., яким внесено зміни до ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, де встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач.

Кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу матері, батька за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017р.» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

Якщо платник аліментів не має постійного доходу, розмір аліментів розраховується виходячи з середньомісячної заробітної плати, встановленої для відповідного регіону, місцевості.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх доводів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі визначеному судом, апелянтом на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, будь-яких доказів не надано.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тоді як відповідач не надав суду доказів неможливості сплачувати аліменти у розмірі встановленому судом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільної дитини у встановленому судом розмірі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий __________________ Н.В.Орловська

Судді: __________________ О.В.Кутурланова

__________________ В.В.Майданік