Номер провадження: 22-ц/785/2764/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю. Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калганова Марія Володимирівна, державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчев Костянтин Леонідович, про визнання договорів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2017 року,

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати недійсними: 1) договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами під АДРЕСА_1, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., укладений 26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 2) договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею - 0,12 га., розташованої за адресою - АДРЕСА_1, укладений 26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що на підставі Свідоцтва про право власності від 29 липня 2003 року йому на праві власності належало домоволодіння загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., розташоване за адресою - АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею - 0,12 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою - АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 29.12.2000 р..

26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені та нотаріально посвідчені Державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л. договори купівлі - продажу вищевказаних земельної ділянки та домоволодіння.

Вказані договори були укладені під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах. Він є одним із засновників ТОВ «Вілла Ле Прем'єр» з часткою у статутному капіталі у розмірі - 25% з моменту заснування 02.12.11 р.. У подальшому з 03.10.12 р. став володіти часткою у розмірі - 0,12 % від статутного капіталу. У 2015 р. один з учасників ТОВ «Вілла Ле Прем'єр» - ОСОБА_12 ініціював проти нього позовні провадження про стягнення грошових коштів. Також ОСОБА_12 сфальсифікував протоколи загальних зборів, в результаті чого було переоформлено на останнього 50% статутного капіталу товариства. Дії ОСОБА_12 були направлені на розкрадання майна товариства. Він був змушений продати будинок та земельну ділянку ОСОБА_5 як гарантію останньому за вкладені їм грошові кошти в поміч у боротьбі у всіх судах та правоохоронних органах з ОСОБА_12. Але практично ніякої допомоги він від ОСОБА_5 не отримав. Будинок та земельну ділянку ОСОБА_5 в подальшому перепродав ОСОБА_7 за значно більшу суму.

У жовтні 2016 ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати недійсними: 1) договір купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1, укладений 26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 2) договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею - 0,12 га., кадастровий № НОМЕР_1, за адресою - АДРЕСА_1, укладений 26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 3)договір купівлі-продажу домоволодіння по АДРЕСА_1, укладений 17.08.2016 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтовувала тим, що з 1980 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Про укладені договори купівлі - продажу вищевказаних житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою - АДРЕСА_1, вона не знала, згоди на їх продаж не надавала. Вважає, що усі договори купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є недійсними.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016 року провадження за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калганова Марія Володимирівна, Державний нотаріус Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчев Костянтин Леонтійович про визнання договорів недійсними об'єднано в одне провадження з розглядом позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 р. у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калганова М.В., державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчев К.Л., про визнання договорів недійсними відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, поданій через представника ОСОБА_14, просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення, яким визнати недійсними: 1) договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами під АДРЕСА_1, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., укладений 26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 2) договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею - 0,12 га., розташованої за адресою - АДРЕСА_1, укладений 26.02.2016 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 3) договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами під АДРЕСА_1, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., укладений 17.08.2016 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

ОСОБА_4 посилається на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Інші особи, які беруть участь у справі, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали. Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судовому засіданні вважала необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалася на відсутність підстав для визнання спірних договорів недійсними.

ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калганова М.В., державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчев К.Л. у судове засіданні не з'явилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

ОСОБА_6 повістки про виклик у судові засідання направлялися за наявними у справі відомостями про її місце проживання (а. с. 3 - позов ОСОБА_4, а. с. 35 - клопотання представника ОСОБА_6, а. с. 37 - довіреність ОСОБА_6, а. с. 94 - позовна заява ОСОБА_6, а. с. 98 - клопотання; а. с. 23, 104 - адреса на поштовому конверті про відправлення ОСОБА_6 поштової кореспонденції на адресу суду, а. с. 146 - апеляційна скарга ОСОБА_4). Повідомлення про вручення поштової кореспонденції повернулися до суду з приміткою пошти - «Вибула». Нової адреси ОСОБА_6 суду не повідомила (ст. 77 ЦПК України). Заяв та клопотань не надала.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Калганова М.В. заяв та клопотань не надала. Державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчев К.Л. надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка в судове засідання сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції не оскаржила. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів існування тяжких обставин, які передбачають можливість визнання спірних договорів недійсними (а. с. 132 - 136).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. 233 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.08.2014 р. ОСОБА_4 на праві власності належало домоволодіння, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13, 71).

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.11.2014 р. ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка, площею - 0,12 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1.

26.02.16 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено та нотаріально посвідчено державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л., за реєстровим № 4-246, договір купівлі - продажу земельної ділянки, площею - 0,12 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 55 - 55 зворотня сторона).

26.02.16 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено та нотаріально посвідчено державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Пенчевим К.Л., за реєстровим № 4-243, договір купівлі - продажу домоволодіння, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 70 - 70 зворотня сторона).

Обидва вищевказані договори укладені за нотаріально посвідченою заявою жінки продавця - ОСОБА_6 (а. с. 56, 73).

17.08.2016 р. ОСОБА_7 набув право власності на домоволодіння, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., розташоване за адресою - АДРЕСА_1, на підставі укладеного між ним та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калгановою М.В., реєстровий № 322, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.08.2016 р., номер запису про право власності - 15959623 (а. с. 48 - 48 зворотня сторона).

Крім того, 17.08.2016 р. ОСОБА_7 набув право власності на земельну ділянку площею - 0,12 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою - АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, на підставі укладеного між ним та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від 17.08.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калгановою М.В., реєстровий № 325, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.08.2016 р., номер запису про право власності - 15959642 (а. с. 70 - 70 зворотня сторона).

Між сторонами виникли правовідносини з визнання договору недійсним.

Частиною 1 ст. 233 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Оскільки позивач у суді першої інстанції, не надавши доказів в обґрунтування викладених у позові обставин, не довів існування тяжких обставин, а також не довів, що за відсутності тяжких обставин спірні правочини не були б вчинені взагалі або вчинені не на таких умовах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апелянта про те, що суд проігнорував наявні у справі докази укладення договорів під впливом тяжких обставин, на вкрай невигідних умовах, продаж нерухомого майна в подальшому за значно більшою ціною, домоволодіння було продано в той час, коли в ньому мешкали орендарі, у звіті про оцінку земельної ділянки відсутній його підпис, що свідчить про його незгоду з оцінкою, не спростовують вищевказаних висновків суду першої інстанції за наявних у справі та досліджених апеляційним судом доказів.

Доводи апелянта про те, що суд закінчив розгляд справи не надавши можливості ознайомитися з матеріалами справи, безпідставно не розглянуто клопотання ОСОБА_6 про забезпечення позову, в резолютивній частині суд повинен був вказати, що він ухвалив по кожному позову, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці обставини не привели до ухвалення незаконного рішення, ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції не оскаржила. Сторона по справі мала можливість ознайомитися з матеріалами справи до ухвалення рішення, але цим правом не скористалася.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалити нове рішення, яким, зокрема, визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами під АДРЕСА_1, загальною площею - 673,2 кв. м., житловою площею - 140 кв. м., укладений 17.08.2016 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, але ці позовні вимоги у суді першої інстанції ОСОБА_4 не заявляв (ст. 303 ЦПК України).

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова