Справа № 708/694/17
Номер провадження № 2/708/338/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Івахненко О.Г.,

при секретарі Пасічній Л.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

представників третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації, Черкаський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що він являється батьком двох малолітніх дітей, а саме: дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а їх матірю є ОСОБА_4. Згідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області, від 15.09.2011 року шлюб між ними розірвано. А згідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області, від 10.01.2012 року ОСОБА_4 зобовязано усунути перешкоди у його спілкуванні з дітьми. Під час зустрічі з дочкою 07.01.2017 року в присутності його матері дочка показала їм на тілі численні забої і крововиливи, пояснивши, що їх нанесла мати ОСОБА_4, яка жорсткого поводиться з нею та братом, безпідставно проявляє до них агресивну поведінку, примушує до важкої праці по господарству, здійснює психологічний та фізичний тиск, залякує, внаслідок чого його син систематично проходить лікування у медичних закладах. На даний час діти з січня 2017 року проживають разом з ним і категорично відмовляються повертатися до матері.

У судовому засіданні позивач та його представники підтримали свої позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просили суд їх задовольнити повністю.

Відповідач та її представник заперечили проти задоволення позову у повному обсязі за безпідставністю його подання, оскільки вона матеріально дітей забезпечує, оскільки крім отримання нею соціальних виплат на дітей, вона веде господарство, згідно якого має продукти харчування та доходи, за рахунок здачі коровячого молока та живою вагою бичка. Також додала, що вона придбала в селі будинок, в якому проживає з усіма дітьми, умови для проживання та навчання дітей задовільні, згідно рішення суду, безперешкодно надає позивачу спілкуватися та виконувати батьківські обовязки щодо їх дітей, можливості окремого спілкування з ними у період літніх та зимових канікул.

Представник служби у справах дітей Чигиринської райдержадміністрації пояснила суду, що згідно висновку органу опіки та піклування Чигиринської райдержадміністрації, визнано за доцільне визначення місця проживання дітей сторін саме з їх матір»ю та просила вирішити позовні вимоги - на розсуд суду.

Представник Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради пояснив, що з 19.01.2017 року сім'я ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом, він постійно спілкується з позивачем, дітьми, бабусею і дідусем. Даний супровід застосовується в звязку із подоланням наслідків насильства в сім'ї і на даний час є зміни в кращу сторону. Діти постійно відвідують психолога Центру, проводять з нею сеанси і тренінги.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, сторони являються батьками дітей: сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.7,8).

Згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.09.2011 року, шлюб між сторонами розірвано, змінено прізвище відповідача на дошлюбне -"Караван" з якою залишено проживати їх дітетей ОСОБА_8 та ОСОБА_9, де рішенням цього ж суду від 17.10.2011 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання цих дітей до їх повноліття. Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.01.2012 року, зобовязано ОСОБА_12 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_8, а також в участі у їх вихованні (а.с.9,13-14).

Так, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст. 160 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган Опіки і піклування н можуть прдатидитину для проживання з тим із батьків, хто н має самостійного заробітку, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. (ч.1,2 ст. 161 СК України).

Позивач, згідно до виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 06.06.2017 року зареєстрований як фізична особа-підприємець за № 0040272 та здійснює оптову торгівлю деталями та приладами для автотранспортних засобів, є інвалідом другої групи з дитинства, доказів про свої доходи суду не надав, підтвердивши лише те, що з 06.06.2017 року працює офіційно ФОП (а.с.15-17).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82539313 позивач є власником земельної ділянки площею 0,1064 га за адресою: с. Трушівці, вул. Київська, 1 Чигиринського району, власником житлового будинку загальною площею 48 м. кв. за адресою: с. Трушівці, вул. Б. Хмельницького, 229 Чигиринського району та власником житлового будинку загальною площею 60,4 м. кв. за адресою: с. Трушівці, вул. Київська, 1 Чигиринського району.

Але, як зазначив сам позивач, у даних будинках він не проживає, оскільки, як і вбачається з довідки-характеристики від 14.03.2017 року, виданої головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Хімселище», він, з 15.11.2000 року зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. По місцю проживання характеризується позитивно.

Так, з акту обстеження умов № 269 від 03.08.2017 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради ОСОБА_13, умови проживання в будинку, у якому проживає позивач за адресою: вул. 14 Грудня, 35, м. Черкаси - задовільні. ОСОБА_14 виховання і розвитку дітей створені всі належні умови, в будинку кожній дитині відведена окрема кімната,, є вс нобхідне. Але слід відмітити, що даний будинок належить на праві приватної власності матері позивача- Ткач Л.І.

Як встановлено судом і даний факт жодною зі сторін не оспорюється, відповідач не працює, оскільки знаходиться по догляду за дитиною ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення нею трьохрічного віку, веде господарство, згідно якого має продукти харчування і доходи за рахунок здачі молочних продуктів та живою вагою бичка, також отримує соціальні виплати у виді одноразової допомоги при народженні двох дітей, як одинока мати, як малозабезпеченій сім'ї, та, згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.10.2011 року, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дітей до їх повноліття (а.с.146-148).

Посилання позивача на фактичні дані відсутності у відповідача постійного заробітку у зв'язку доглядом за дитиною до трьох років - не можуть вказувати на наявність виняткових обставин.

Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Зам'ятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 07.08.2017 року № 144, відповідач ОСОБА_16 має позитивну характеристику, веде здоровий спосіб життя, трудолюбива, активна, утримує велике підсобне господарство, обробляє присадибну земельну ділянку, шкідливих звичок не має. В 2015 році обрана депутатом Замятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області. ОСОБА_4 належним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до дітей, забезпечує їх належним вихованням, дбає про їх добробут. (а.с.144).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.03.2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно від 22.03.2016 року, у приватній власності відповідача є житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Зам"ятниця, вул. Хутір, 61 у якому вона зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми:Ткач ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_15, 09.07.2015 р.н.(а.с.124,141-143, 145).

Згідно акту обстеження умов проживання від 21.07.2017 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Чигиринської райдержадміністрації Черкаської області ОСОБА_19, умови проживання в будинку, у якому проживає відповідач та є його власником за адресою: с.Зам"ятниця, вул. Хутір, 61, Чигиринського району Черкаської області задовільні. ОСОБА_14 виховання та розвитку дітей створені необхідні умови. ОСОБА_14 та ОСОБА_17 є дві окремі кімнати, все нобхідне (а.с.165).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_9 є учнями Медведівської ЗОШ І-Ш ступенів ім. М Залізняка Чигиринської районної ради Черкаської області, що підтверджується довідками від 07.08.2017 року №№ 95,96. За місцем навчання ОСОБА_8 характеризують як старанну, дисципліновану ученицю, яка добре засвоює та запам'ятовує навчальну програму. ОСОБА_4 відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, підтримує звязок з адміністрацією школи, постійно відвідує батьківські збори. ОСОБА_10 з 19 квітня 2017 року був переведений на дистанційну форму навчання, де при проведенні тематичного та семестрового оцінювання за ІІ семестр 2016-2017 навчального року, вчителі - предметники виявили в нього значний спад у його знаннях. Дитина замкнена, виглядала стурбовано, на контакт з вчителями та однокласниками не йшла (а.с.149,159,185).

Допитаних в судовому засіданні в присутності психолога ОСОБА_20, малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які висловили своє небажання проживати зі своєю матір'ю, оскільки вона їх б'є, погано до них відноситься, примушує їх працювати, суд відносить до того, що, відносини між сторонами напружені, що безумовно відображається на емоційному стані малолітніх дітей.

Як зазначили самі сторони, діти, після їх неповернення позивачем їх матері після різдвяних канікул із січня 2017 року по квітень 2017 року, не віддували школу, позивач та його батьки, з якими вони у цей період проживали і проживають на даний час, створили такі умови, які завойовують прихильність дітей до них, а не до матері, які, коли з нею проживали, допомагали їй по господарству, постійно відвідували Медведівську ОСОБА_21 ступенів ім. М.Залізняка, де з квітня 2017 року переведені на дистанційну форму навчання.

Створення умов, які впливають на небажання дітей проживати разом зі своєю матір»ю виражаються і у неприязних відносинах позивача та його батьків між відповідачем, що підтверджується самими сторонами, свідками ОСОБА_22 та ОСОБА_23, актом- довідкою за результатами проведення психологічного дослідження від 07.08.2017 року № 04, наявність кримінального провадження № 0005342 від 27.06.20017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України по факту надходження на адресу ОСОБА_22 від ОСОБА_4 численних погроз вбивством, які заявниця сприймає як реальні. Крім того, свідки позивача ОСОБА_22 та ОСОБА_23, які є його батьками підтвердили суду, що позивач дійсно з січня 2017 року забрав дітей від матері, які живуть у них по даний час.

Слід відмітити, що при визначенні місця проживання дітей, суд також приймає до уваги не лише умови проживання дітей, які можуть змінюватися, а й особу батьків, з ким діти проживають разом. Судом не встановлено достатніх підстав вважати, що мати ОСОБА_4 своїми діями шкодить розвиткові дітей або належним чином виконує свої батьківські обовязки. Посилання позивача на те, що відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 02-01/82 від 13.01.2017 року та довідкою, виданою дитячим травмпунктом ЧОДЛ від 08.01.2017 року, по факту отримання тілесних ушкоджень малолітньою ОСОБА_8 Відносно ОСОБА_4 порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не є доведенням винуватості відповідача.

Так, як на підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що його сімя з 19.01.2017 року, перебуває під соціальним супроводом Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, про що свідчить договір про здійснення соціального супроводу № 7, то слід відмітити, що мова йдеться про сім»ю саме позивача.

Слід зазначити, що процедура здійснення соціального супроводу закріплена у Порядку здійснення соціального супроводу центрами соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сімей та осіб, які опинилися у складних життєвих обставинах, затвердженого наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 25.04.2008 року №1795. ОСОБА_14 виконання встановленої мети, відповідно до п.3.1 Порядку, соціальний працівник повинен відвідувати сім'ю і за результатами комплексного обстеження сім'ї має оформлюватися облікова картка сім'ї, яка перебуває під соціальним супроводом. Як передбачено п.3.3 Порядку соціальний супровід здійснюється на регулярній основі протягом певного періоду.З матеріалів справи не вбачається, та так і не надано у судовому засіданні документального підтвердження здійснення соціального супроводу сім»ї відповідача. Отже, суд приходить до висновку, що процедура здійснення соціального супроводу сім'ї відповідача не була дотримала у відповідності до Порядку.

Крім того, свідок ОСОБА_24, яка є соціальним педагогом Медведівської ОСОБА_21 ступенів ім. М.Залізняка, підтвердила суду, що мати дітей приділяє належну увагу їхньому вихованню, постійно цікавиться навчанням своїх дітей, які раніше, до того як їх забрав позивач, були значно веселі, відомостей , що сім»я відповідача знаходиться під соціальним супроводом у школі немає, фактів фізичного чи психологічного насильства матері у бік дітей не виявлялось, діти на матір не скаржились, що також підтверджується проведеними у школі анкетуваннями.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено, що відповідач своїми діями шкодить розвиткові дітей, вона не є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з цього приводу її не було піддано навіть адміністративній відповідальності.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач також посилається на те, що його житлові умови значно кращі ніж ті, у яких зараз проживають відповідач та її діти. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що будинок у якому проживає позивач за адресою: вул. 14 Грудня, 35, м. Черкаси, позивачу на праві власності не належить, він користується таким будинком з дозволу своєї матері. За місцем проживання відповідача та її дітей ОСОБА_14 і ОСОБА_9, для останніх створені усі умови для проживання та розвитку дітей, що підтверджується актом обстеження умов.

Посилання позивача на виписку медичної карти № 2143 стаціонарного хворого ОСОБА_9, виданої 22.05.2017 року неврологічним відділенням КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня Черкаської міської ради» про наявність у останнього хвороб - не є винятковою обставиною для задоволення позову, де перешкод у можливості сприяти видужуванню, матеріальному забезпеченню та духовному розвитку дитини у позивача немає, враховуючи рішення Чигиринського суду Черкаської області від 10.01.2012 року.

Як вбачається з висновку органу опіки і піклування Чигиринської районної державної адміністрації від 08.08.2017 року № 684/01-01-30, визнано за доцільне визначення місця проживання дітей саме з матір»ю дітей, оскільки відсутні виняткові обставини, які б давали підстави для розлучення дитини з матір»ю відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини.

Так, у принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Таким чином, зі встановлених судом обставин, які підтверджені зібраними доказами, не вбачаються ті виняткові обставини, які б свідчили про неможливість проживання дітей з матір»ю і надавали б підстави для набуття висновку про можливість їх розлучення відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини.

Суд констатує також той факт, що малолітня ОСОБА_14 є особою жіночої статі, мати у найбільшій мірі може сприяти гармонійному розвитку дитини, у тому числі у майбутньому, виходячи з її статевих ознак, де, як у неї так і у малолітнього ОСОБА_9, є ще дві малолітні сестрички і вони не повинні бути розлучені один з одним.

Не встановивши під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визначення місця проживання дитини з позивачем, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 14 грудня 2016 року по справі № 6-2445цс16.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивач є інвалідлм ІІ групи - судові витрати слід віднсти за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 161 СК України, ст. 10,60, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації, Черкаський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, про визначення місця проживання дітей - відмовити повністю.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Івахненко