Провадження номер 2/741/470/17
Єдиний унікальний номер 741/1086/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернувся орган опіки та піклування виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна. Свої вимоги представник позивача обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 мають неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., та малолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. Відповідачі не займаються вихованням своїх дітей, не цікавляться їх життям, здоров'ям, матеріальним забезпеченням. Сім'я із 20 січня 2016 року перебувала під соціальним супроводом. Із початку здійснення соціального супроводу відповідач ОСОБА_7 на контакт та співпрацю із фахівцями центру не йшла, на повідомлення про явку до СССДМ не реагувала. Діти навчаються в закладах-інтернатах за заявою батьків. Однак, за період перебування дітей у соціальних закладах відповідач ОСОБА_7 жодного разу не відвідала дочку, не телефонувала, не цікавилася їх життям, здоров'ям, розвитком, навчанням. Відповідач ОСОБА_3 також належним чином не виконує батьківські обов'язки, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Отже, відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не цікавляться їх успіхами в навчанні, станом здоров'я, не надають матеріальної допомоги. Відповідачі були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 30.06.2017 органом опіки та піклування Носівської міської ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дочки ОСОБА_9 та сина ОСОБА_8.

У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Носівської міської ради ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив позбавити його батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_12 та пояснив, що вони з дружиною ОСОБА_7 розлучені, тривалий час не проживають разом. Місце перебування ОСОБА_7 йому не відоме. Діти навчаються в інтернатах, він не виконує батьківських обов'язків. Улітку діти проживають з його матір'ю, матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, не просила про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Носівської РДА Чернігівської області, ОСОБА_4 просила позбавити відповідачів батьківських прав.

Допитана в судовому засіданні спеціаліст Носівського РЦСССДМ ОСОБА_10 пояснила, що в Носівському РЦСССДМ перебувала під соціальним супроводом сім'я ОСОБА_7, діти навчалися в інтернатах за заявою батьків, мати жодного разу не поцікавилася здоров'ям та навчанням дітей, не відвідувала їх, зв'язку з дітьми не підтримує, батько матеріальної допомоги на утримання дітей також не надає, тому вона вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 дала показання, що вона є рідною бабою ОСОБА_5 та ОСОБА_12, на момент розгляду справи діти проживають з нею, вони повністю знаходяться на її утриманні, мати зовсім не з'являється та не цікавиться долею дітей, батько дітей, хоч і працює, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, продукти харчування не купує, коштів на їх придбання також не виділяє.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що він навчався у школі-інтернат, закінчив 11 класів, зараз проживає зі своєю бабою ОСОБА_11 Матір хлопець востаннє бачив чотири роки тому, вона абсолютно не цікавиться його життям, батько також не виконує батьківські обов'язки належним чином, не забезпечує їх із сестрою матеріально.

Допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_12 пояснила, що в цьому році вона закінчила п'ятий клас школи-інтернату. Матір востаннє ОСОБА_9 бачила, коли йшла до першого класу. Дівчинка пам'ятає, що при останній зустрічі мати сказала, що вона хоче, щоб вони з братом «здохли». Батько також не виконує свої батьківські обов'язки.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд робить нижченаведений висновок.

Матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_7, батьком дітей є ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 4, 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У судовому засіданні встановлено, що в Носівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Носівської РДА за рішенням №1 від 20 січня 2016 року перебувала під соціальним супроводом сім'я ОСОБА_7, яка тимчасово винаймала житло за адресою: АДРЕСА_1. Сім'я знята із соціального супроводу та обліку 01.03.2017. ОСОБА_7 має двох дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які навчаються в закладах інтернатного типу за заявою батьків. За час перебування дітей в інтернатах мати жодного разу не цікавилася здоров'ям та навчанням дітей, не відвідувала їх, зв'язку з дітьми не підтримує. ОСОБА_7 не йшла на контакт із фахівцями із соціальної роботи, під час здійснення обстежень ОСОБА_7 вдома не було, ОСОБА_7 жодного разу не з'явилася за викликом до центру СССДМ (а. с. 5).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Із копії акту про невідвідування дитини, складеного КЗ «Городнянська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ст. з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» Чернігівської обласної ради за вих. №01-20/108 від 20.02.2017 убачається, що за період навчання ОСОБА_5 у школі-інтернаті, тобто з 29 серпня 2016 року, батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 жодного разу дитину не провідали, не подзвонили, не поцікавилися його успіхами в навчанні та станом здоров'я (а. с. 8).

Із копії акту про невідвідування ОСОБА_6, складеного Комарівською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІ ст. за вих. №429 від 27.06.2017 убачається, що ОСОБА_6 з 31.08.2012 року була зарахована до 1 класу, навчається в 6 класі. За період з 01.01.2015 по 27.06.2017 батьки вихованням дитини не займалися, навчанням не цікавилися, посилок, грошових переказів не надсилали. Мати жодного разу не відвідала дитину, не телефонувала, на канікули не забирала. Батько не телефонував, двічі забирав дитину на канікули. Вихованням ОСОБА_9 займається баба ОСОБА_11 (а. с. 9).

20 лютого 2017 року ОСОБА_5 подав до начальника Носівського РЦСССДМ клопотання про позбавлення його батьків батьківських прав у зв'язку з тим, що вони не виконують батьківські обов'язки (а. с. 7).

У судовому засіданні встановлено, що на відповідачів за невиконання передбачених законом батьківських обов'язків були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 КУпАП.

Постановою Носівського районного суду від 26 квітня 2017 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_6 (а. с. 13).

Постановою Носівського районного суду від 05 травня 2017 року ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дочки ОСОБА_6 (а. с. 14).

30.06.2017 року органом опіки та піклування виконкому Носівської міської ради складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відносно дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 15).

Беручи до уваги вищевикладене, суд робить висновок, що наведені обставини повністю підтверджують те, що відповідачі ухиляються від виховання своїх дітей, свідомо нехтують батьківськими обов'язками. Також вони говорять про те, що батьки проявляють безвідповідальне ставлення до всестороннього розвитку дітей, їх виховання, навчання, стану здоров'я, психологічного стану, здобуття дітьми освіти. А, отже, відповідачі не приділяють належної батьківської турботи про долі дітей.

При постановленні рішення суд бере до уваги пояснення самих дітей, які пояснили, що мати протягом останніх чотирьох років абсолютно не цікавиться їх життям, а батько належним чином не виконує батьківські обов'язки, та просили позбавити їх батьків батьківських прав. Також при вирішенні справи суд особливо враховує позицію відповідача ОСОБА_3, який у судовому засіданні беззастережно визнав позовні вимоги, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

А тому суд робить висновок, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд робить висновок, що доцільним буде стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), такий же розмір та порядок стягнення аліментів визначити й для відповідача ОСОБА_7

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріальну контору за місцем знаходження майна та житла.

Отже, необхідно накласти заборону на відчуження майна, яке зареєстровано на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» виконавчі органи міської ради, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

А, отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 164, 166, 180 Сімейного кодексу України, ст. ст. 212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 29 липня 2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП не встановлено, на користь сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_7, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 29 липня 2017 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Накласти заборону на відчуження майна, яке зареєстровано на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, 640 (шістсот сорок) гривень судового збору на користь держави в рівних частинах.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий