Провадження № 2/752/4485/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

11.08.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про зняття арешту з майна, суд, -

Встановив

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, згідно якого просив суд зняти арешт та заборону відчуження з належного йому на праві власності нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, а також виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідний запис.

В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Також вказав, що під час отримання дубліката свідоцтва про права власності на нерухоме майно, він дізнався, що згідно листа Московського РУ ГУ МВС України в м. Києві вих. № 53/КП-12344 від 31.10.2000 року на належну йому квартиру накладено арешт.

З огляду на вказане, посилаючись на те, що вказаний арешт порушує його права як власника майна, позивач просив скасувати арешт з належної йому квартири та виключити відповідний запис про обтяження.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві в судове засідання свого представника не направило, про дату та час судового засідання було повідомлене належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надходило, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.08.2000 року Державною адміністрацією Московського району м. Києва, є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» № 764 від 18.01.2016 року (а.с. 2).

Як встановлено зі змісту позовної заяви та підтверджується відомостями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 51886483 від 21.01.2016 року, на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 1361546, який зареєстровано 07.10.2004 року, реєстратор: Друга київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: лист, 53/КП-12344, 31.10.2000, Московське РУ ГУ МВС України в м. Києві, власник: ОСОБА_1 (а.с. 3).

Згідно листа Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві № 247 від 13.06.2017 року, встановити наявність кримінального провадження в якому містяться документи на підставі яких було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, не представилося можливим. Відсутня інформація про кримінальні справи, які порушувалися до 2006 року (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК в редакції 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 78 КПК України в редакції 1960 року, речовими доказами є предмети, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об'єктом злочинних дій, гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, і всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом'якшення відповідальності.

Відповідно до ст. 80 КПК України в редакції 1960 року, речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду з доказів наданих позивачем та не спростовано стороною відповідача, у органу досудового розслідування, за ініціативою якого було накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно, відсутні будь-які відомості про незавершені кримінальні справи чи провадження в рамках яких вирішувалося питання про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Водночас, судом не встановлено правових підстав для обмеження позивача в реалізації його права власності на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, оцінюючи надані сторонами докази та враховуючи, що накладений арешт заважає можливості реалізації позивачем своїх прав щодо володіння, користування та розпоряджання майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме арешт накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 1361546, зареєстровано: 07.10.2004 15:04:23 за № 1361546 реєстратором: Друга київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: лист, 53/КП-12344, 31.10.2000, Московське РУ ГУ МВС України в м. Києві, власник: ОСОБА_1.

Виключити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження: 1361546, зареєстровано: 07.10.2004 15:04:23 за № 1361546 реєстратором: Друга київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: лист, 53/КП-12344, 31.10.2000, Московське РУ ГУ МВС України в м. Києві, власник: ОСОБА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя