ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3274/17
Провадження № 2/362/2031/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Лагуті І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом 7 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій У Київській області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з службового приміщення,-

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду вимогами про виселення відповідачів, посилаючись на те, що 26 лютого 2016 року третій особі ОСОБА_5, 8.12.2014 року прийнятого на посаду начальника караулу 29 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Калинівка) 7 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (м. Васильків), рішенням житлової комісії апарату ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області було надано у користування службову квартиру АДРЕСА_1.

Проте, вселитися в спірне житло він не може, оскільки в ньому без законних підстав проживають відповідачі - члени родини колишнього начальника пожежної частини № 57 (смт.Калинівка) ОСОБА_6, звільненого з роботи за власним бажанням у грудні 1989 року, чим останні порушують їх право на користування спірним службовим приміщенням.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 вимоги позову не визнала, будь-яке обґрунтування на свої заперечення суду не надала, оскільки після чергового відкладення розгляду справи в останнє судове засідання вона не з'явилася. З її первісних пояснень вбачається, що спірна службова квартира надавалася її батькові ОСОБА_6, як працівнику пожежної частини в смт. Калинівка та який помер у 1995 році, про місце перебування відповідача ОСОБА_3 їй нічого невідомо, а відповідач ОСОБА_4 виїхала на постійне проживання в іншу місцевість Київської області.

Інші співвідповідачі та представник Калинівської селищної ради в жодне судове засідання за викликом суду не з'явилися, хоча про час та місце розгляди справи повідомлялися судом належним чином,

Третя особа - ОСОБА_5, підтвердив про свою та членів родини, неможливість вселення в спірну службову квартиру через проживання в ній та перешкоджання цьому відповідачів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до положень ст.6 ЖК України, будинки і житлові приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків.

Положеннями ч.1 ст.118 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які в зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

У відповідності до положень ч.1 ст.122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.123 ЖК України, до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, в тому числі, правила ст. 64 ЖК України, про права і обов'язки членів сім'ї наймача та про те, що виселення із займаного жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду допускається лише з підстав, установлених законом.

Крім випадків, передбачених ст.ст. 110, 111,112, 116 ЖК України, наймач службового жилого приміщення і члени його сім'ї можуть бути виселені з цього приміщення тільки при припиненні трудових відносин, в зв'язку з якими це приміщення надавалося (ст.ст. 124, 125 ЖК України).

Згідно із положеннями ст.124 ЖК України, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню із службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Положеннями ст.125 ЖК України передбачений перелік осіб, який не може бути виселений без надання іншого житлового приміщення у випадках, зазначених у ст. 124 цього Кодексу, інвалідів війни та інших інвалідів з числа військовослужбовців; учасників Великої Вітчизняної війни, які перебували у складі діючої армії; сім'ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті СРСР чи при виконанні інших обов'язків військової служби; сім'ї військовослужбовців; інвалідів з числа осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов'язків; осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років; осіб, що звільнені з посади, у зв'язку з якою їм було надано жиле приміщення, але не припинили трудових відносин з підприємством, установою, організацією, які надали це приміщення; осіб, звільнених у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників; пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів; членів сім'ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення; інвалідів праці I і II груп, інвалідів I і II груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Судом встановлено, що рішенням № 370 від 14 листопада 1977 року виконкому Васильківської районної ради народних депутатів 4 квартири у забудованому приміщенні пожежного депо по АДРЕСА_1 були віднесені до категорії службових.

Згідно наказу Управління пожежної охорони УВС Київської обласної ради народних депутатів № 95/1 від 26.10.1989 року, начальника пожежної частини № 57 (смт.Калинівка) ОСОБА_6 з 1 грудня 1989 року було звільнено за власним бажанням.

У відповідності до змісту телеграми начальника управління пожежної охорони Київського облвиконкому № 9/3/83 від 21 квітня 1990 року на ім'я начальника ГУ ПО МВС СРСР, звільнений за власним бажанням колишній начальник ППЧ-57 ОСОБА_6 прописаний в службовій 3-х кімнатній квартирі тимчасово до 20 травня 1990 року.

Як вбачається з актового запису про смерть № 64 від 29 червня 1995 року, ОСОБА_6 - чоловік, батько та дід відповідачів, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно листів Калинівської селищної ради № 188/02-22 від 7.03.2017 року та № 216/02-22 від 20.03.02017 року, прибудинкової книги пожежного депо в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 з 2 березня 2006 року; ОСОБА_3 з 29 липня 2003 року; ОСОБА_4 з 27.12.1996 року, та ОСОБА_1 з 22 лютого 2002 року.

Як вбачається з листа архівного сектору Васильківської РДА № 0139-224 від 16.06.2016 року, дані щодо видачі ордеру на вселення в квартиру АДРЕСА_1, відсутні.

У відповідності до довідки № 97 від 07.06.2016 року начальника 7-ДПРЗ (м. Васильків) ГУ ДСНС України у Київській області, що будівля пожежного депо, в якому розміщені службові квартири, розташоване за адресою АДРЕСА_1, знаходиться на балансі 7-го ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області.

Згідно витягу з наказу начальника ГУ ДСНС України у Київській області від 08.12.2014 року, третю особу - ОСОБА_5, було прийнято на службу до 29 Державної пожежно-рятувальної частини 7 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

Відповідно до витягу з протоколу від 26.02.2016 року № 2 засідання житлової комісії апарату ГУ ДСНС України у Київській області, було задоволено рапорт начальника караулу 29-го ДПРЧ 7 ДПРЗ підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_5 та надано на період трудових відносин з Головним управлінням службову квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області № 18-04 від 29.03.2016 року третій особі - ОСОБА_5, було відмовлено у видачі ордера на службове житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1, оскільки за даною адресою зареєстрована та проживає ОСОБА_1 з членами родини.

Таким чином, з огляду на зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що правових підстав для реєстрації, вселення та проживання до теперішнього часу у спірній службовій квартирі членів родини померлого колишнього працівника пожежної частини, право користування якого на спірну службову нерухомість діяла лише до травня 1990 року, не має, та вони не входять до числа осіб, які не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення, а тому, суд вважає, що відповідачі підлягають до виселення з займаної ними без відповідних правових підстав квартири без надання іншого жилого приміщення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 60, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов 7-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі службової квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.