АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4873/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 640/3155/16-ц Зуб Г.А.
Категорія: договірні Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_4 в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.04.2007 року у розмірі 37 018,45 грн. та судові витрати

В обґрунтування позовних зазначало, що відповідач отримав за кредитним договором № б/н від 23.04.2007 року кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Позивач є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість - 37018,45 грн., що складається з: 8941,63 грн. - заборгованість за кредитом; 21161,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4914,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф(фіксована частина); 1750,88 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена, що є порушенням законних прав позивача.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на те, що судом не було уважно досліджений розрахунок заборгованості, наданий позивачем, з якого вбачається, що останнє погашення за кредитом відбулося 08.07.2011 року у розмірі 953,07 грн. та позивач звертався до суду у 2014 році із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача у межах строку позовної давності, і цей факт був встановлений судом першої інстанції також.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було заявлено про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи тим, що до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у три роки, яку позивачем було порушено та не наведено підстав поважності пропуску цього строку.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за вказаним кредитним договором у останнього перед банком виникла заборгованість станом на 31.01.2016 року у розмірі 37 018,44 грн., яка складається з наступного: 8941,63 грн. - заборгованість за кредитом; 21161,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4914,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2000,00 грн. - заборгованість по судовим штрафам.

Під час розгляду справи судом першої інстанці ОСОБА_5 було заявлено про застосування строку позовної давності, про що міститься відповідне клопотання (а.с. 43-44).

Частиною 1 статті 257 ЦК України затверджується, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч.1 ст. 260 ЦК України зауважується, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, за ч.1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 5 статті 261 ЦК України затверджується, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ч.1 ст. 254 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, 08.07.2011 року відповідач останній раз здійснила платіж у розмірі 953,07 грн.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пункту 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, картка дійсна до останнього календарного дня місяця вказаного на ній.

Після закінчення строку дії, картка продовжується банком на новий строк. (п. 3.1.3 Умов).

Крім того, пунктом 2.9 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням затвердженим постановою Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137 визначено, що кредитна лінія під операції з платіжними картками відкривається банком на визначений термін та в межах установленого договором ліміту (заборгованості або граничної суми) кредитування.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до п. 9.3 Умов та правил, карткові рахунки відкриті на невизначений строк, за винятком настання умов, передбачених п.п. 9.6, 9.7 вказаних умов.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2014 року, позивач звертався до Ленінського суду м. Харкова з позовом до відповідача, але його позовну заяву було повернено, оскільки справа не була підсудна даному суду. Таким чином, позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача з пропуском строку звернення до суду (а.с. 6).

Позивачем в обґрунтування поважності причин пропущення позовної давності, яка спливла, належних та допустимих доказів до судів першої та апеляційної інстанції не надано.

За таких підстав судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В.Кісь

О.А.Кружиліна