Справа № 344/141/17
Провадження № 22-ц/779/1368/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Томин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Максюти І.О.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа - ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» про зобов'язання вчинити дії щодо видачі ордера, за апеляційною скаргою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 липня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов'язання вчинити дії щодо видачі ордера на вселення в кімнату АДРЕСА_1, загальною площею 11,9 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 06.09.2010 року профспілкою працівників Збройних сил України первинної профспілкової організації державного підприємства оборони України «63 котельно-зварювальний завод» було затверджено протокол, в якому вирішено затвердити список квартиронаймачів згідно затвердженої нумерації у відповідності до технічного паспорта, де йому було виділено кімнату АДРЕСА_1.

Разом з іншими мешканцями вищевказаного будинку він неодноразово звертався до органів місцевого самоврядування та адміністрації ДП МОУ «63 котельно-зварювальний завод» з проханням про видачу ордерів на приживання у виділених квартирах, однак отримували відмову.

Вважає таку відмову у видачі йому ордеру незаконною та невмотивованою, просить зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видати ордер на вселення в кімнату.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.03.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 11,9 кв. м.

Не погоджуючись з рішенням суду, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначають, що на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 28.10.2010 року №281-LVIII «Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста відомчого житла і передачу у власність громадян житлових будинків» житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ДП МОУ «63 котельно-зварювальний завод» було прийнято в комунальну власність територіальної громади міста та передано на баланс ЖЕО 6.

При цьому, протокол №5 від 06.09.2010 року первинної профспілкової організації державного підприємства оборони України «63 котельно-зварювальний завод», на який посилається позивач, прийнятий до прийняття житлового будинку в комунальну власність територіальної громади міста, не затверджено виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, а тому такий не являється підставою для видачі ордера на жиле приміщення.

Крім того, вважають, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження під ставності зміни нумерації жилих приміщень гуртожитку на квартири у житловому будинку.

Вказують на те, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради та не надав даних про перебування на обліку за місцем роботи.

На підставі наведеного, апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, причини неявки не повідомили, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Неявка належним чином повідомлених сторін не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303, ч.ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає даним вимогам з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради видати ордер на вселення в спірну кімнату, суд першої інстанції правильно виходив з того, що протягом тривалого часу позивач із сім'єю приживав у кімнаті АДРЕСА_1, і таке право на приживання ніким не оспорювалося.

Зокрема, матеріалами справи встановлено, що з серпня 2005 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, зворот).

Встановлено також, що згідно протоколу №4 Первинної профспілкової організації державного підприємства оборони України «63 котельно-зварювальний завод» від 01.09.2010 року було затверджено нумерацію квартир житлового будинку по АДРЕСА_1 по поверхах, відповідно до технічного паспорту, зокрема, ІІІ поверх - квартири НОМЕР_3, кімнати НОМЕР_4 (а.с. 5), а згідно протоколу №5 від 06.09.2010 року затверджено список квартиронаймачів згідно затвердженої нумерації і у відповідності до технічного паспорта, а саме: ОСОБА_2 - кімната НОМЕР_5, загальна площа 11,9 кв.м. (а.с. 6-8).

Сертифікатом відповідності НОМЕР_2 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 25.10.2010 року засвідчено реконструкцію гуртожитку під житловий будинок: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно Рішення Івано-Франківської міської ради від 28.10.2010 року №281-LVIII житловий будинок АДРЕСА_1 прийнято в комунальну власність територіальної громади міста і передано на баланс ЖЕО-6 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 47 Конституції України Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За змістом ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Стаття 15 ЖК України визначає, що до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством входить здійснення управління житловим фондом місцевих Рад.

Згідно вимог ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що право позивача на проживання у кімнаті АДРЕСА_1 набуто ним у встановленому законом порядку, а позовні вимоги до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов'язання видати відповідний ордер підлягають до задоволення.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на те, що протоколи Первинної профспілкової організації державного підприємства оборони України «63 котельно-зварювальний завод» №4 від 01.09.2010 року, яким затверджено нумерацію квартир житлового будинку, та №5 від 06.09.2010 року, яким затверджено список квартиронаймачів згідно затвердженої нумерації і у відповідності до технічного паспорта, прийняті до передачі житлового будинку в комунальну власність територіальної громади міста, то такі спростовуються п. 8 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою КМУ від 06.11.1995 року №891, відповідно до якого передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього.

Крім того, позивачем не представлено доказів того, що вищезазначені протоколи Первинної профспілкової організації державного підприємства оборони України «63 котельно-зварювальний завод» у встановленому законом порядку визнані недійсними в частині кімнати НОМЕР_5.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду, оскільки вони були предметом розгляду в суді і їм судом дана належна оцінка.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 17 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

Максюта І.О.