1Справа № 335/6746/17 2-з/335/92/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Через канцелярію суду 18 серпня 2017 р. надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1 (Гаврилова) в місті Запоріжжі, що належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 2145 від 12.11.2004.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що предметом позову є стягнення з відповідача авансу, сплаченого в рахунок придбання вищезазначеної квартири, у розмірі 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.06.2017 складає 18 396 грн. Оскільки договір купівлі-продажу не був укладений, тому позивач вважає, що наявні підстави для стягнення зазначеної суми авансу з відповідачів на її користь. На даний час відповідачі мають намір продати дану квартиру, про що розміщено оголошення на сайтах в мережі Інтернет. Продаж відповідачами своїх часток у даній квартирі у подальшому може ускладнити виконання рішення про можливе задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши надані матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір з приводу стягнення авансу, сплаченого позивачем відповідачам в рахунок придбання квартири АДРЕСА_1 (Гаврилова) в місті Запоріжжі, у розмірі 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.06.2017 складає 18 396 грн.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано попередній договір від 20.05.2017, укладений між сторонами, про наміри укласти договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири у строк не пізніше 02.06.2017, а також копії правовстановлюючих документів на дану квартиру.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 12.11.2014, укладеного між ОСОБА_4, яка діє за себе та в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє за себе та в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_9, ОСОБА_2, що діє за себе та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_3, що діє за згодою батьків, придбали в рівних частинах кожний квартиру АДРЕСА_2. Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 2145. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5904075 від 17.12.2004, ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3 належить по ? частці вищезазначеної квартири.

З урахуванням ринкових цін на зазначене нерухоме майно, що містяться у загальнодоступних джерелах, а також долучених до матеріалів справи скріншотів з веб-сайтів на паперових носіях продажу нерухомості, суд доходить висновку про відповідність обраного заходу забезпечення позову у вигляді арешту на таке майно заявленим позивачем позовним вимогам.

Суд з позовної заяви та доданих до неї документів пересвідчився, що дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відомості про продаж вказаної квартири містяться на веб-сайтах з продажу нерухомого майна у місті Запоріжжі, що підтверджено скріншотами з веб-сайтів на паперових носіях, долучених позивачем до матеріалів справи, що посвідчує можливість її відчуження до ухвалення рішення в даній справі.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у даній справі необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на ? частину даної квартири. При цьому, судом враховується, що арешт майна не перешкоджатиме господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, а також не порушить прав відповідача, оскільки арешт нерухомого майна не перешкодить праву відповідачів володіти та користуватися цим майном.

Тому, заява представника позивачів про забезпечення позову у частині накладання арешту на належну відповідачеві ОСОБА_2 ? частину квартири є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє заяву позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 Валеріївни про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_3 (Гаврилова), м. Запоріжжя, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, 69002.

Боржник: ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, 69035.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Ухвала на підставі частини девятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» ухвала може бути предявлена до виконання протягом трьох років, починаючи з наступного дня після її прийняття.

Суддя А.В. Шалагінова