Справа № 151/270/16-ц
Провадження № 2/151/3/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2017 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі Сутовській А.В.

з участю: позивача-відповідача ОСОБА_1

позивача-відповідача ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку та стягнення витрат на ремонт житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29 березня 2016 року звернувся з позовом в суд до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що він на підставі договору дарування від 19 жовтня 1982 року є одноосібним власником приватного житлового будинку розташованого по вул. Свердлова, 3 в смт. Чечельник Вінницької області. За вказаною адресою зареєстроване місце його проживання. Крім нього в даному будинку зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, з якою перебував в шлюбі до 1996 року.

Через істотне погіршення стосунків з відповідачкою ОСОБА_2, приблизно у 1992 році він виїхав з свого місця реєстрації і проживання і з того часу там не проживав.

Шлюб з відповідачкою розірваний в 1996 році, але вона залишилася проживати в будинку.

На початку липня 2015 року, коли приїхав в смт. Чечельник йому стало відомо, що в його будинку постійно проживає його колишня дружина ОСОБА_2, не виїхала з будинку, а постійно проживає в ньому з іншим чоловіком ОСОБА_4. Ніяких договірних відносин з відповідачкою щодо умов найму належного йому житлового будинку, а також з вселенням в нього інших осіб не існувало. Враховуючи дані обставини звернувся з позовом до Чечельницького районного суду до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, третя особа Чечельницький районний сектор ДМС України у Вінницькій області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням і рішенням від 16 лютого 2016 року позов задоволено частково. Суд визнав ОСОБА_4 таким, що втратив право користування спірним будинком та усунув перешкоди шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.. В задоволенні позову відносно колишньої дружини відповідачки по справі ОСОБА_2 відмовлено.

Після набрання рішенням законної сили він неодноразово намагався потрапити до свого будинку, але відповідачка постійно чинить йому у цьому перешкоди, не пускає у двір та будинок, залякує фізичною розправою, натравлює на нього своїх собак. З цього приводу неодноразово звертався до правоохоронних органів, що підтверджується складеними актами та іншими документами та показами свідків. Намагався також врегулювати відносини з відповідачкою шляхом пропозиції укласти відповідний договір найму(оренди) частини житлового будинку, але на пропозиції не реагує.

Відповідачка своєю поведінкою робить неможливим його проживання та користування належним йому домоволодінням.

Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що вратила право користування житловим приміщенням відповідно до ст. 116 ЖК України.

30 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку та стягнення витрат на ремонт будинку. Позовні вимоги неодноразово уточнювались та змінювались. Позов мотивує тим, що між нею та відповідачем 21 серпня 1980 року був зареєстрований шлюб. Після одруження проживали в житловому будинку, який не був закінчений будівництвом, подарований відповідачу його батьком. Біля будинку був сарай та погріб, теж не закінчений будівництвом, що підтверджується договором дарування від 19 жовтня 1984 року, де вказано готовність об'єкта 85 % .Сумісними зусиллями до 1991 року завершили добудову вказаних об'єктів, про що свідчить запис в реєстрово-кадастрові книзі за №1634 відповідно до довідки Тульчинського інвентар бюро від 05 лютого 1991 року.

За час подружнього життя погіршилися подружні стосунки і в 1992 році чоловік покинув сім'ю і виїхав. 24.04.1996 року шлюб між ними було розірвано. Місце проживання відповідача, на протязі майже 20-ти років було не відоме і в 2012 році рішенням Чечельницького районного суду його визнано померлим. Дане рішення було скасоване 07 серпня 2015 року. 02 вересня 2015 року було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок в смт.Чечельник по вул.Свердлова,3, незважаючи на її частку права власності на будинок. За період за 2000-2012 рр. були здійснені значні метеріальні витрати для утримання житлового будинку та приміщень біля нього в стані придатному для експлуатації, утримання від руйнації. Було збудовано нову гранітно-бетонну огорожу з металевими конструкціями. Укріплено за допомогою будівельних матеріалів (бетону, металу) веранду, замінено стелю, зроблено дерев'яну обшиту вагонкою стелю, замінено дерев'яні вікна на металопластикові, вхідні та внутрішні дерев'яні двері, побудовано спільну покрівлю з будинком, повністю замінені несущі конструкції покрівлі в зв'язку з тим, що вони прийшли у непридатність, замінено покрівлю з металевої на шифер.В приміщенні будинку зроблено перебудову, несущі стіни були укріплені, а сама стіна замінена з цегли. По всьому будинку були проведені внутрішні роботи (штукатурка та шпакльовка стін, вимощення плитки, будівництво та оздоблення двох груб, було встановлено парове опалення (котел, труби, батереї), електрокотел, трьохфазне підключення електроенергії, придбання плінтусів та обоїв, укріплення фундаменту з підпорками бетонними з південної сторони, виготовлення відмостки. Сарай в зв'язку з повним пошкодженням було відбудовано заново. Викопано криницю, переобладнано погріб (обладнано вхід, збільшено об'єм, обладнання полиць) на все це було витрачено кошти відповідно до висновку експертизи 396850,5 грн.

Відповідно до договору дарування позивач набув права власності на житловий будинок з господарськими будівлями готовністю 85% і до повної готовності був добудований в шлюбі під час спільного проживання і тому вона має право на 7,5%.

Просить суд визнати за нею право власності на 7,5 % будинку з прибудовами загальною площею 75,7 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою по вул.Орлова,3, (бувша назва Свердлова) в смт.Чечельник Чечельницького району Вінницької області, розміром 5,68 м.кв., вартістю 29346 грн 97коп, а також стягнути з відповідача 367503 грн, а також витрати на проведення експертизи в сумі 70500,00 грн.

21.04.2016 року ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що вратила право користування житловим приміщенням справа №151/270/16-ц та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку та розподіл будинку справа №151/280/16-ц об'єднано в одне провадження та присвоїно об'єднаній справі № 151/270/16-ц поскільки позовні вимоги по обох позовах пов'язанні між собою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав по обставинах викладених в позовній заяві та просить його задовільнити, поскільки відповідачка не допускає його до будинку, що перешкоджає йому доступ до будинку, який є його власністю і є єдиним його житлом і він повністю позбавлений можливості його використання для особистого проживання.

Відносно позовних вимог ОСОБА_2 до нього про визнання права власності на 7,5% частини будинку, то він їх не визнає, звернувшись до суду з заявою про застосування наслідків закінчення строків позовної давності, так як спір щодо поділу будинку виник фактично в 1996 році.При цьому він не заперечує факту добудови будинку, який подарований йому батьком під час шлюбу разом з відповідачкою.Щодо відшкодування витрат на ремонтно-будівельні роботи позов не визнає, оскільки вони були здійснені без його відома, хоча він був власником. Необхідності самовільно проведених будівельних та ремонтно-будівельних робіт зі зміною ідентичності будинку не було.Не було також дозволів органів місцевої влади на проведення ремонтно-будівельних робіт, як будинку так і на території домоволодіння.

ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала пояснивши, що після реєстрації шлюбу вона з відповідачем, якому був батьком подарований будинок готовністю 85%, разом добудували будинок до готовності, в якому разом проживали.З 1992 року чоловік залишив сім'ю виїхав с місця проживання і місце його знаходження майже 20 років було не відоме, у зв'язку з чим в 1996 році щлюб між ними було розірвано, а в 2012 році він був визнаний померлим.За цей період будинок та господарські будівлі прийшли фактично в непридатність для проживання, а проживала з дитиною, тому була вимушена здійснювати ремонти та будівництво, що викладено в позовні заяві, на що були потрачені значні кошти як її так і другого чоловіка, щоб створити належні умови для проживання. Проведення всіх робіт було вимушеним заходом з метою збереження від руйнування.

Статею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що вратила право користування житловим приміщенням- відмовити, по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що 21 серпня 1980 року між сторонами був зареєстрований шлюб в Тартацькій сільській раді Чечельницького району.

19 жовтня 1982 року відповідно до договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №859 посвідченого державним нотаріусом Чечельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 батько ОСОБА_6 подарував відповідачу ОСОБА_1 жилий будинок, сарай, погріб незакінчені будівництвом, готовністю 85%, що знаходився в смт.Чечельник по вул.Свердлова,3, на земельній ділянці розміром 0,07 га. 05 лютого 1991 року вищевказаний договір зареєстрований в реєстраційно-кадастрову книгу Тульчинського БТІ за №1634.

За час сумісного проживання в шлюбі ними було завершено добудову житлового будинку, тобто добудовано 15 % до повного завершення.

Вищевказані факти підтверджені сторонами.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2015 року реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області №11007843 зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної власності (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 50) на житловий будинок загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., тамбур-"а", вхідний майданчик-"а1", сарай-"Б", погріб-"б/п", туалет-"Т", огорожа-"1-2", розташованого по вулиці Орлова (бувша назва Свердлова) №3, смт.Чечельник Вінницької області

ОСОБА_1 в позовні заяві про про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом виселення ОСОБА_2 та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилається на ст.ст.317, 319, 321, 391, 405 ЦК України щодо усунення перешкод у праві володіння та користування власністю та ст.116 Житлового кодексу України.

Позовні вимоги щодо усунення перешкод у праві володіння та користування власністю шляхом виселення ОСОБА_2 та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням були предметом розгляду судом і рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 16.02.2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Статею 116 ЖК України передбачено порядок виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення , а саме якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований в спірному будинку по вул.Орлова,3, смт.Чечельник Вінницької області, але фактично не проживав в ньому на протязі майже 20-ти років і на даний час не проживає. Ним не надано суду доказів про систематичне порушення правил співпроживання (строни не проживають разом в будинку) і не надано доказів застосування до ОСОБА_2 заходів громадського впливу.Одні лише факти звернення ОСОБА_1 до Чечельницького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області зі скаргами про недопуск його в будинок без застосування до винного заходів впливу цими органами не є підставою для виселення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку та стягнення витрат на ремонт будинку підлягає задовольнню частково по слідуючих підставах.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року) який діяв на момент спірних правовідносин, передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статею 28 цього Кодексу передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд

може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що завершення будівництва житлового будинку з погосподарськими будівлями, який був подарований позивачу готовністю 85% здійснено сторонами по справі під час шлюбу і є їх спільною сумісною власністю, а саме 15% будинку, тобто ОСОБА_2 є власницею 7,5% , що складає 3/40 частки будинку.

Заява ОСОБА_1 про застосування наслідків закінчення строків позовної давності не може бути судом задоволено, оскільки ним здійснено реєстрацію спірного будинку, як його приватної власності 02.09.2015 року і з цього строку на думку суду було порушено право ОСОБА_2 на захист права власності, яким вона скористалася в межах строків позовної давності.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на ремонт будинку №3 по вулиці Орлова (бувша назва Свердлова) №3, смт.Чечельник Вінницької області слід відмовити по слідуючих обставинах.

Допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердили стан будинку на час дарування. Також підтвердили факт виконання ремонтно-будівельних робіт будинку та підсобних приміщень.

Як вбачається з висновку експерта №342 від 19 червня 2017 року досліджений об'єкт домоволодіння №3 вартість будівельних та ремонтно-будівельних робіт у приміщеннях житлового будинку літ. "А" з прибудовою господарських будівель та споруд домоволодіння цінах станом на проведення дослідження становить 396850,52 грн.

Відомості щодо технічного стану житлового будинку з прибудовами станом на 2002 рік та встановити чи можлива була подальша безпечна експлуатація без проведення ремонту та переобладнання будинку станом на 2002 рік не вбачається.

В описовій частині експертизи вказано приміщення, а також об'єм ремонтно-будівельних робіт, виходячи з чого , суд приходить до висновку, що зазначені в висновку роботи не є такими, які здійснені для підтримання будинку від руйнування, а фактично проведені капітальні будівельні роботи.

Позивачкою ОСОБА_2 не надано суду доказів, щодо наявності дозволів органів місцевої влади, а також власника ОСОБА_1 на здійснення таких робіт, що підтверджено нею в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Статею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіня, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений в його здійсненні.

Статею 391 ЦК України, передбачено захист права власності від порушень, не пов'язаних з позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 150 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Стаття 156 ЖК УРСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Оскільки позивачкою ОСОБА_2 було здійснено фактично капітальний ремонт будинку без згоди на те власника, чим порушено його право власності, відшкодування таких витрат не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

РІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що вратила право користування житловим приміщенням- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку та стягнення витрат на ремонт будинку задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/40 частини житлового будинку-"А", загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., тамбур-"а", вхідний майданчик-"а1", сарай-"Б", погріб-"б/п", туалет-"Т", огорожа-"1-2", розташованого по вулиці Орлова (бувша назва Свердлова) №3, смт.Чечельник Вінницької області.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на ремонт будинку №3 по вулиці Орлова (бувша назва Свердлова) №3, смт.Чечельник Вінницької області- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подаватися до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :підпис

Вірно.Суддя ОСОБА_17