Кодимський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1408/17
Провадження №2/503/680/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.,

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодимі Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на майнову частку (пай), яка залишилось після смерті його батька ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач вказав, що 23 лютого 2001 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді майнової частки (паю) вартістю 2279 грн. у розмірі 0.22% пайового фонду СТОВ «Зоря» с.Лабушне Кодимського району Одеської області.

Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, яку у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред.1963 року прийняв, оскільки фактично вступив у володіння та користування належним помрелому майном, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просить позов задовольнити, оскільки він позбавлений можливості захистити своє порушене право в позасудовому порядку.

В судове засідання позивач не прибув, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог позивача та розгляд справи без його участі (заява №02-13/470 від 07 серпня 2017 року).

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану справу без участі сторін (ч.2 ст.158 ЦПК України).

У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.197 ЦПК України).

Дослідивши позовну заяву позивача та долучені до позову письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 23 лютого 2001 року помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №491859, виданим 05 липня 2017 року відділом ре6єстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть №9.

Місце відкриття спадщини с.Лабушне Кодимського району Одеської області.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2, як між сином та батьком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІІ-УР №044728, виданого 23 січня 1960 року Лабушненською сільською радою Кодимського району, в якому його батьком вказано ОСОБА_2.

Підставою для задоволення свого позову позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказала фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном, здійснений одразу після смерті ОСОБА_2

За змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК УРСР).

Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» розяснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої ЦК можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК України в ред.1963 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 23 серпня 2001 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, спадщина позивачем прийнята у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Судом встановлено, що заповіту померлий ОСОБА_2 не склав, тому позивач ОСОБА_1, як син померлого, є спадкоємцем його спадкового майна за законом першої черги.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.1 ст.548 ЦК України в ред.1963 року).

Так, за змістом п.2 ч.1 ст.549 ЦК України в ред.1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2

Отже, позивач ОСОБА_1 є таким, що у визначеному на день відкриття спадщини порядку прийняв належну померлому батькові спадщину.

До складу спадщини померлого ОСОБА_2 ввійшла майнова частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря" с.Лабушне Кодимського району Одеської області у розмірі 0.22% пайового фонду підприємства, вартістю 2279 грн., яка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ІХ №000469, виданого 18 травня 2017 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області.

Відповідно до п.4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затверджених Постановою КМУ від 28 лютого 2001 року №177, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства.

Померлий ОСОБА_2 отримав право на майновий пай члена КСП «Зоря» с.Лабушне Кодимського району Одеської області, оскільки був членом цього КСП.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але розяснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька ОСОБА_2, суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року позивач є таким, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняв спадщину померлого батька.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на майнову частку (пай) задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті батька ОСОБА_2, який помер 23 лютого 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право приватної власності на майнову частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря" с.Лабушне Кодимського району Одеської області, у розмірі 0.22% пайового фонду підприємства, вартістю 2279 грн., яка відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ІХ №000469, виданого 18 травня 2017 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області, належала ОСОБА_2, померлому 23 лютого 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.