№ 336/5566/16 ц
Пр.. 2 /336/185/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

10 серпня 2017 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А,, при секретарі Когут С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та власністю суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та власністю за адресою АДРЕСА_1 , пояснив в судовому засіданні , що відповідно о рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 1989 р. позивачу виділено на належну йому 1/6 в жилому будинку А кімнату 1-3 пл.8,3 кв.м., кухню 1-4 -5.1 кв.м, сарай Ж, частину паркану , а 5/6 частин даного будинку належало іншим співвласникам.

По договору купівлі-продажу від 22 липня 1990 р. 5/6 вказаного будинку було продано ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 1992 р. було визначено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , виділено ОСОБА_1 земельну ділянку № 1 пл.103 кв.м, ОСОБА_2 земельну ділянку № 2 пл.515 кв.м., земельна ділянка № 3 пл 10 кв.м лишена у загальному користуванні.

При розділі земельної ділянки була проведена судово-технічна експертиза від 13.03.1991 р. , яка проводилась по ініціативі ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2007 р. в ході заочного розгляду справи позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку № АДРЕСА_1 , належану ОСОБА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2009 р. заочне рішення суду від 25.05.2007 р. скасоване, у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Запорізької міської ради від 14.09.2008 р. з дотриманням порядку визначеному ст 118 ЗК України , передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0622 кв.м.за указаною адресою

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 21.05.2009 р отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,622 кв.м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2012 р. скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0622 га. на ім.»я ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2012 р. рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

Позивач просить усунути перешкоди , які були зроблені відповідачкою за час його відсутності у належаному на праві власності будинку та земельній ділянці, яка самовільно збудувала господарчі споруди та обмежила вільний доступ до зазначених до його земельною ділянки та земельної ділянки загального користування для цільового користування.

Відповідно до акту головного державного виконавця на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться навіс « П» та басейн з мостом над ним, які збудувала самостійно ОСОБА_2 , а сарай « Ж» . якій належав позивачу , та розділяющі паркани , які стояли при покупці частини будинку ОСОБА_2 у 1990 р. знищено , а також відсутній загальний туалет « Е» на земельній ділянці № 3 загального користування, .

В його частині будинку, відповідачка на свій розсуд замуровала його вхідні двері та прорізала вхідні двері в іншому місці . там де було його вікно , у зв»язку з чим його частина стала бункером.

Відповідно до технічної експертизи від 13.03.1991 р. по варіанту № 3 чітко визначені всі межі та споруди , які належать ОСОБА_2 яка без його згоди зруйнувала всі паркани , які були встановлені до договору купівли- продажу їй 5/6 частин житлового будинку , а також знесла сарай « Ж» та загальний туалет « Е» .

Позивач просить усунути перешкоди для користування його земельною ділянкою пл. 103 кв.м. від забудов та передати йому у користування у тому вигляді , що було зазначено в технічної експертизи від 13.03.1991 р. , тобто відновити всі розмежовучі земельні ділянки паркани, відновити його зруйнований сарай « Ж» та вікно , яке знаходиться на його 1/6 частині будинку , прибрати з його земельної ділянки навіс № П» з стовпами та бруківкою на земельній ділянці, прибрати басейн з мостом , відновити зруйнований туалет « Е»

Відповідачка в судове засідання не з»явилась , про причини своєї неявки не повідомила , тому зі згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позову частково за мотивами :

В судовому засіданні встановлені слідуючи обставини : рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 1989 р. ОСОБА_1 виділено на належну йому 1/6 частину в жилому будинку А кімнату 1-3 пл.8,3 кв.м., кухню 1-4 -5.1 кв.м, сарай Ж, частину паркану, 5/6 частин даного будинку належало іншим співвласникам.

По договору купівлі-продажу від 22 липня 1990 р. 5/6 вказаного будинку співвласниками було продано ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 1992 р. було визначено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , де виділено ОСОБА_1 земельну ділянку № 1 пл.103 кв.м, ОСОБА_2 земельну ділянку № 2 пл.515 кв.м., земельна ділянка № 3 пл 10 кв.м. лишена у загальному користуванні. При розділі земельної ділянки була проведена судово-технічна експертиза від 13.03.1991 р. по ініціативі ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2007 р. в ході заочного розгляду справи позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку № АДРЕСА_1 , належану ОСОБА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2009 р. заочне рішення суду від 25.05.2007 р. скасоване, у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Запорізької міської ради від 14.09.2008 р. з дотриманням порядку визначеному ст 118 ЗК України , передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0622 кв.м.за указаною адресою.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 21.05.2009 р отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,622 кв.м.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2012 р. скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0622 га. на ім»я ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2012 р. рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державного виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 12.04.2016 р. було проведено фактичне виконання виконавчого листу, Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0622 кв.м. , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 скасовано відповідно до рішення № 28929619 від 25.03.2016р.

Відповідно до акту головного державного виконавця на теперішній час на земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться навіс « П» та басейн з мостом над ним, які збудувала самостійно ОСОБА_2 , а сарай « Ж» , якій належав позивачу , та розділяющі паркани , які стояли при покупці частини будинку ОСОБА_2 у 1990 р. знищено , а також відсутній загальний туалет « Е» на земельній ділянці № 3 загального користування, .

Відповідно до технічної експертизи від 13.03.1991 р. по варіанту № 3 чітко визначені всі межі та споруди , які належать ОСОБА_2 яка без згоди позивача зруйнувала всі паркани , які були встановлені до договору купівли- продажу їй 5/6 частин житлового будинку , а також знесла сарай « Ж» та загальний туалет « Е» заклала вікно у належаній ОСОБА_1 1/6 частині житлового будинку.

Позивач просить усунути перешкоди для користування земельною ділянкою № 1 пл. 103 кв.м. від забудов та передати йому у користування у тому вигляді , що було зазначено в технічної експертизи від 13.03.1991 р. , тобто відновити всі розмежовучі земельні ділянки паркани, відновити його зруйнований сарай « Ж» та вікно , яке знаходиться на його 1/6 частині будинку , прибрати з його земельної ділянки навіс № П» з стовпами та бруківкою на земельній ділянці № загального користування/, прибрати басейн з мостом через нього, та відновити зруйнований загальний туплет « Е « та вікно а також зобов»язати відповідачку завести чорнозем на земельну ділянку.

Відповідно до ст 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цивільним процесуальним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорю ванних прав , свобод чи інтересів.

За змістом ст 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності , а з огляду на викладене, суд вважає , що право ОСОБА_1 є порушеним , а також бере до уваги , що саме звернення відповідачки до суду про припинення права власності позивача є посяганням на зміст його права на володіння, користування та розпорядженням своїм майном привело до її самовільним забудовам на земельній ділянці .

Згідно п.3 ст. 358 ЦК України « кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної частковій власності.

Після звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх порушених прав, судом була призначена судово-технічна експертиза , яка , замість огляду спірних земельною ділянці та будинку , надала суду план будинку на 27.04.2017 р. , фактично не виконав ухвалу суду.

У зв»язку з чим, суд , на підставі ст 140 ЦПК України провів огляд доказів по місцю їх розташування за адресою АДРЕСА_1,

Огляд проводився по плану спірною земельної ділянки від 13.03.1991 р., судом було встановлено відсутність парканів , сарая « Ж» , які знаходились на земельній ділянці,, а також відсутність земельної ділянки загального користування , де знаходився туалет « Е» , та вікно , яке також знаходилось на 1/6 частині будинку , належаному ОСОБА_1, замість чого , земельній ділянці з»явився навіс « П.»зі стовпами, басейн з мостом через нього.

Оскільки вказані порушення прав позивача встановлені , суд вважає за необхідне поновити його права у користування власністю та земельною ділянкою , зобов»язати відповідачку відновити зруйновані паркани , туалет « Е» , сарай « Ж» , вікно згідно привести все згідно плану від 13.03.1991 р.,також звільнити земельну ділянку та знести навіс «П», закласти басейн , знести міст через нього .

У частині позову про прибирання з земельної ділянки бруківки та завезенняя чорнозему, суд відмовляє , оскільки відповідно до плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 не вказано із чого складається замощення та не вказано наявність на ньому чорнозему.

Керуючись ст 212,213, 215, 224-226 ЦПК України , с. 3,358, 386, 391 ЦК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку від навісу « П» зі стовпами , закласти басейн, знести мост , а, також поновити розмежовучі земельні ділянки паркани, відновити зруйнований сарай « Ж» , туалет загального користування «Е» та вікно , яке знаходиться на 1/6 частині будинку, належану ОСОБА_1 відповідно до плану від 13.03.1991 р.

В інший частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова.