АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю: представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача Пономаренко Ю.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №757/61122/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7849/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
У грудні 2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 29 вересня 2013 року приватним нотаріусом Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис № 2544 про звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, загальною площею 687,3 м2, житловою площею 166,2 м2, що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, котра належить на праві власності боржнику ОСОБА_5 для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 8 732 544 грн. 23 коп., з яких сума заборгованості за кредитом у розмірі 3 970 784 грн. 23 коп., сума заборгованості за відсотками у розмірі 762 938 грн. 46 коп., сума заборгованості за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків у розмірі 3 998 821 грн. 44 коп., а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 2 500 грн.

Вказаний виконавчий напис нотаріуса, на думку позивача, підлягає визнаю таким, що не підлягає виконанню, оскільки у виконавчому написі нотаріусом неправильно зазначено дату настання прострочення сплати кредиту, сума заборгованості за кредитом не відповідає реальній сумі заборгованості та позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язань.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діють на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Пономаренко Ю.В., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Дельта Банк», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає; обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановлені.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерствіюстиції України22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14).

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30 жовтня 2012 року між сторонами ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір № НКЛ-4063732, відповідно до якого на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 4 000 000 гривень з кінцевим строком повернення кредиту - 29 жовтня 2022 року (а.с. 8-10).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., запис в реєстрі № 358, відповідно до якого предметом іпотеки якого є домоволодіння, загальною площею 687,3 м2, житловою площею 166,2 м2, що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0804 га, цільове призначення: будівництво та обслуговування жилого будинку, на якій розташовано вказане будинковолодіння (а.с. 11-14).

29 вересня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис № 2544 про звернення стягнення на нерухоме майно - домоволодіння, загальною площею 687,3 м2, житловою площею 166,2 м2, що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, котра належить на праві власності боржнику ОСОБА_5 для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 8 732 544 грн. 23 коп., з яких сума заборгованості за кредитом у розмірі 3 970 784 грн. 23 коп., сума заборгованості за відсотками у розмірі 762 938 грн. 46 коп., сума заборгованості за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків у розмірі 3 998 821 грн. 44 коп., а також витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису у розмірі 2 500 грн. (а.с. 9).

За вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Київській області Микитин О.С. (а.с. 16-17), постанова про відкриття котрого позивачем до суду не оскаржувалася.

Для вчинення виконавчого напису нотаріусом стало не виконання позичальником ОСОБА_5 взятих на себе кредитних зобов'язань.

З урахуванням наведених положень ПАТ «Дельта Банк» для вчинення виконавчого напису нотаріусом було надано такі документи: розрахунок суми заборгованості; іпотечний договір від 30 жовтня 2012 року; копію кредитного договору; копію повідомлення іпотекодавцю про порушення основного зобов'язання; копію фіскального чеку; копію паспорту та податкового номера позивача; копію довіреності представника ПАТ «Дельта Банк».

Розрахунок заборгованості стверджується довідкою банку, котра надана нотаріусу, та з якого вбачається, що станом на 29 березня 2013 року прострочена сума, яку необхідно внести, становить 1 292 557 грн. 84 коп., а у разі невиконання досудової вимоги загальна сума заборгованості, котра підлягатиме сплаті станом на 29 березня 2013 року становить 5 202 976 гривень 50 копійок, котру на час оплати необхідно уточнити.

В той же час, представниками позивача надано копію позовної заяви яка надійшла до Києво-Святошинського районного суду м. Києва 05 липня 2013 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6909322 гривні 81 копійок.

Отже, наявність на розгляді в суді вказаного позову, спростовує безспірність заборгованості боржника.

Крім того, відповідно до виконавчого напису, стягнення проводиться за період з 31 жовтня 2012 року по 21 серпня 2013 року. В той же час, згідно графіку платежів, перший платіж за кредитним договором повинен був здійснений 10 листопада 2012 року, а не 31 жовтня 2012 року, що спростовує правильність зазначення нотаріусом періоду, за який стягується заборгованість.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 26 вересня 2013 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ПаракудоюІриною Вікторівною та зареєстрованим в реєстрі за №2544 про звернення стягнення на домоволодіння, загальною площею 687,3 м2, житловою площею 166,2 м2, що складається з одного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, котра належить на праві власності боржнику ОСОБА_5, таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: