Справа № 214/1176/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів.

17 серпня 2017 року позивачі подали до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, в якій просять суд заборонити банку вчиняти певні дії, а саме: здійснювати нарахування процентів за користування кредитом та штрафних санкцій (пені та штрафу) та будь-які інші дії, що стосуються кредитного договору № 0Д12И8295Д від 07.06.2006 року, до прийняття остаточного рішення по справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивачі вказали, що 16.08.2017 року на поштовому відділенні «Укрпошти» № 84 з Департаменту зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанку» ОСОБА_2, отримав Вимогу по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, а також сплаті штрафних санкцій (пені та штрафу) за кожен день прострочення виконання зобовязання щодо повного погашення заборгованості. Протягом всього часу, що справа знаходиться на розгляді у суді, це перше письмове повідомлення банком позичальника про дії, які були вжиті в результаті виникнення кредитної заборгованості з вимогою дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит. З часу укладення кредитного договору № 0Д12И8295Д від 07 червня 2006 року, постійно порушуються права позивачів, а саме: не повідомивши позичальника (іпотекодавця) та поручителя, банк змінює не тільки назву банку та юридичну адресу, а й номер кредитного договору, про що позивачі дізнались тільки тепер, звернувшись до суду за захистом та отримавши вищезазначену Вимогу. В позасудовому порядку банк взагалі ухиляється від виконання своїх обовязків здійснювати будь-які письмові переписки з позичальником (іпотекодавцем), що підтверджується письмовим зверненням позичальника, зареєстрованого банком 18 січня 2017 року вх. № 74-09-20, на яке до цього часу не отримано відповіді.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши доводи позивачів на підтвердження заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього ж п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали. Як вбачається з матеріалів справи та доводів заяви про забезпечення позову, позивачами не обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема не зазначено, яким саме чином невжиття заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення в подальшому.

Таким чином, суд вважає що позивачі не надали достатніх доказів необхідності забезпечення позову та не довели, що забезпечення позову є доцільним і відповідає вимогам співмірності позову заходам його забезпечення.

Крім того, згідно п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак позивачами до заяви про забезпечення позову не додано доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208 210, 212 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Р. Ступак