АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/1948/16-ц Головуючий 1 інстанції Єрмоленко В.Б.
Провадження № 22ц/790/903/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю, виселення без надання іншого житла та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю, виселення без надання іншого житла та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 вересня 2010 року він за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_2 квартиру №144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому в місті Харкові. Проте, відповідач не звільнив квартиру та безпідставно продовжує нею користуватися, що порушує його права, як власника.

У звязку з цим, просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому у місті Харкові, усунути йому перешкоди у користуванні вказаною квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідач у судове засідання не зявився, справа розглянута у його відсутності.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, те, що відповідач був знятий з реєстрації за адресою місця знаходження спірної квартири не свідчить про не проживання його в ній.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, повістки на імя відповідача повертаються із зазначення «за не запитом та за сплином строку зберігання».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходиться в провадженні суду тривалий час, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду зміні.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном і власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. З ч. 1 ст. 346 ) із зняттям останнього з реєстрації.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2010 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_2 квартиру №144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому в місті Харкові.

За умовами п.5 договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_2 стверджував, що до 28.12.2010 р. квартира буде повністю звільнена та до цього ж строку будуть зняті з реєстраційного обліку ( виписані) всі зареєстровані у відчужуваному майні особи.

Із довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку КП «Жилкомсервіс» від 20.03.2017 р. вбачається, що з 14.04.2004 року у квартирі №144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому в місті Харкові зареєстрований ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.139).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю і виселення без надання іншого житла підлягають задоволенню.

Що стосується рішення суду про відмову у задоволені позову про зняття з реєстраційного обліку відповідача, то в цій частині рішення суду скасуванню не підлягає.

Згідно даних адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, ОСОБА_2 знятий з реєстраційного обліку за адресою м.Харків, б-р. Профспілковий, 3 кв.144 10.02.2016 р. Росія. (а.с.55, 155,157).

Отже, підстав для задоволення позову в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача немає.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 листопада 2016 року змінити.

В частині відмови у позові про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю, виселення рішення суду скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю, виселення без надання іншого житла задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому у місті Харкові.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому у місті Харкові.

Висилити ОСОБА_2 із квартири № 144 у будинку готельного типу №3 по бульвару Профспілковому у місті Харкові.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 606 грн. 32 грн. (шістсот шість гривень).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді