Номер провадження 2/331/1194/2017
ЄУН № 331/4140/17
УХВАЛА

09.08.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на догляд на лікування батьків, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на догляд на лікування батьків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2017 р. позовну заяву ОСОБА_1 відповідно до ст. 121 ЦПК України залишено без руху, та позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем не було додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору за подання позову, проте 17.07.2017 року позивач надала заяву про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона хворіє на хронічний вірусний та аутоімунологічний гепатит та низку інших захворювань, які потребують постійної підтримуючої терапії. Крім того, позивач вказує на надходження їй повідомлення про звільнення з роботи, у звязку з чим перебуває в скрутному матеріальному становищі та не в змозі сплати судовий збір.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч ч.3 ст.10 ЦПК України, позивач не надає до суду належних доказів про те, що її майновий стан не дає змоги сплатити судовий збір (наприклад, довідка про склад сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Наявність повідомлення про розірвання трудового договору не свідчить про факт такого звільнення особи, відсутній наказ про звільнення чи копія з записом у трудовій книжці, що є офіційним підтверджуючим документом про перебування чи не перебування в трудових відносинах з позивачем.

Суд не погоджується із твердженням позивача про те, що її матеріальне становище не дозволяє сплатити суму судового збору за подання позову з огляду на рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тимчасово безробітні особи не віднесені Законом України «Про судовий збір» до категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Застосування іншого підходу, за якого факт знаходження особи у стані тимчасового безробіття є достатньою підставою для звільнення особи від сплати судового збору, призведе до необхідності звільнення від сплати судового збору всіх осіб, які є тимчасово безробітними.

Разом з тим, прийняття рішення щодо звільнення від сплати судового збору є правом суду. Вказані норми не передбачають обов'язку суду звільнити позивача від сплати судового збору у випадку наявності відповідного клопотання.

Отже, у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору належить відмовити.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на вищевикладене, позивачу необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на догляд на лікування батьків залишити без руху, і надати позивачеві термін для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М. Світлицька