АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/398/17 Номер провадження 22-ц/786/2237/17Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Абрамова П.С., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Шевченко І.М.,

За участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 17 липня 2017 року по справі за позовом Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року позивач КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договори оренди торгівельних місць №2 та №3 сектору №9 від 01.09.2015 року за № Б-9/2 та № Б-9/3, що розташовані на території комунального ринку «Браїлки» в м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 66.

За користування орендованими торгівельними місцями, а саме, по договору № Б-9/2 за період з вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року відповідач мала сплатити 5748,78 грн, а по договору №Б-9/3 за період з листопада 2015 року по 29 лютого 2016 року включно 3828,78 грн, а всього 9577,56 грн.

Також відповідно до умов договору відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 49773,53 грн, а саме по договору №Б-9/2 за період з 01.09.2015 року по 25.04.2017 року в сумі 30554,77 грн та по договору №Б-9/3 в сумі 19218,76 грн за період з 26.10.2015 року по 25.04.2017 року.

У зв`язку з викладеним позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди № Б-9/2 від 01.09.2015 року в розмірі 36303,55 грн. в т.ч. основного боргу 5748,78 грн. та пені в розмірі 30554,77 грн., за договором №Б-9/3 від 01.09.2015 року в розмірі 23047,54 грн., в т.ч. основного боргу 3828,78 грн. та пені в розмірі 19218,76 грн., а всього 59351,09 грн.; покласти на відповідача сплату судового збору.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 17 липня 2017 року позовні вимоги КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради заборгованість за договором оренди № Б-9/2 від 01.09.2015 року в загальному розмірі 25754,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради заборгованість за договором оренди № Б-9/3 від 01.09.2015 року в загальному розмірі 17113, 90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради судовий збір в розмірі 1152 грн.

Із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась відповідач в частині стягнення з неї пені за договором оренди № Б-9/2 в сумі 20005,74 грн. та за договором оренди № Б-9/3 в сумі 13285,12 грн., прохала рішення суду змінити та відмовити у задоволенні позову у цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що згідно з умовами договору ОСОБА_3 мала сплатити за користування торгівельними місцями за договором № Б-9/2 за період з вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року включно, а по договору № Б-9/3 з листопада 2015 року по 29 лютого 2016 року. Таким чином, вважає, що перебіг строку позовної давності за першим договором розпочався у вересні 2015 року, оскільки у відповідності до п. 4.2 Договору орендна плата вноситься до 20 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата. Згідно з п. 7 Договору, цей договір укладено на 8 місяців та діє з 01 липня 2015 року до 29 лютого 2016 року, як і за договором № Б-9/3 з 01 липня 2015 року по 29 лютого 2016 року. З розрахунком пені апелянт також не погодилась, так як договірні стосунки з позивачем тривали з 01 липня 2015 року по 29 лютого 2016 року. З вказаним позовом позивач звернувся у травні 2017 року, тобто із пропуском спеціального однорічного строку позовної давності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З урахуванням викладеної норми, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені за невиконання умов двох договорів оренди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Згідно з нормами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 вересня 2015 року між комунальним підприємством «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради та ФОП ОСОБА_4 укладено договори оренди № Б-9/2 та Б-9/3, торгівельних місць №2 та №3 сектору №9 на території комунального ринку «Браїлки» в м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 66, за умовами якого останній надано у тимчасове платне користування для провадження торгівельної діяльності торгівельні місця сектору 9 № 2, 3 загальною площею по 22,5 кв.м. кожне (а.с.10-17).

Орендна плата у відповідності з п.4.1., 4.2. Договорів вноситься в сумі 958,13 грн. за кожне місце до 20 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата та підлягає сплаті незалежно від результатів провадження господарської діяльності орендаря.

З 17.11.2015 року відповідач не є фізичною особою-підприємцем, що вбачається з витягу ЄДР (а.с. 7-8).

Пунктом 1.4 Договорів передбачено, що орендар набуває право користування об`єктами оренди з дня підписання даних договорів. Згідно п.7.1 договори укладено строком на 8 місяців та діють з 01 липня 2015 року до 29 лютого 2016 року включно.

Згідно розрахунку заборгованості та пені по договору №Б-9/2 від 01.09.2015 року заборгованість по орендній платі за період з вересня 2015 по лютий 2016 року складає 5748, 78 грн, пеня 30794,30 грн. (а.с.24,25).

Відповідно до розрахунку заборгованості та пені по договору №Б-9/3 від 01.09.2015, заборгованість по орендній платі за період з вересня 2015 по лютий 2016 року складає 3828,78 грн, пеня 19410,19 грн. (а.с.26-28).

Згідно п.3.2 договорів орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату.

Жодною із сторін не заперечується, що вказані договори оренди були укладені, їх положення жодною із сторін не оскаржувались, а тому вони підлягають до виконання.

З огляду на викладені вище встановлені обставини, суд першої інстанції констатував, що заборгованість по орендній платі по договорам № Б-9/2 та № Б-9/3 від 01.09.2015 року в сумі 9577,56 грн. Як вже зазначалось вище, рішення у цій частині апелянтом не оскаржується, а тому, колегією суддів не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем річного строку на звернення до суду про стягнення з відповідачки пені за порушення виконання двох договорів оренди, колегія суддів вважає, що частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виклав вірний розрахунок пені за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду, керуючись нормами ст.ст.258, 266 ЦК України та з врахуванням правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 року по справі № 6-116цс13 та від 12.05.2014 року у справі № 6-160цс14.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до норми ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норму ч.3 ст.551 ЦК України.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року № 6-100цс14.

Так, суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача за договором № Б-9/2 основної суми заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 5748,78 грн. та пені в розмірі 20005,74 грн.

Очевидним є, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір основної заборгованості зі сплати орендної плати, а отже, колегія суддів вважає за необхідне зменшити її розмір з 20005,74 грн. до 2500,00 грн.

Також, суд першої інстанції дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача за договором № Б-9/3 основної суми заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 3828,78 грн. та пені 13285,12 грн.

Очевидним є, що розмір вищевказаної нарахованої пені значно перевищує розмір основної заборгованості зі сплати орендної плати, а отже, колегія суддів вважає за необхідне зменшити її розмір з 13285,12 грн. до 2000,00 грн.

Отже, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає 14077 грн. 56 коп., що складається з: 5748 грн. 78 коп. заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди №Б-9/2; 2500 грн. 00 коп. заборгованість зі сплати пені за прострочення виконання договору оренди № Б-9/2; 3828 грн. 78 коп. заборгованість зі сплати орендної плати за договором № Б-9/3; 2000 грн. 00 грн. - заборгованість зі сплати пені за прострочення виконання договору оренди № Б-9/3.

Судові витрати (а.с. 1) підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради колегією суддів задоволено на 23,72 %, отже, і судовий збір підлягає до стягнення у зазначеному відсотковому розмірі 377 грн. 36 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п.3, 4, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 17 липня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради заборгованість за договором оренди № Б-9/2 від 01.09.2015 року у розмірі 8248 грн. 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради заборгованість за договором оренди № Б-9/3 від 01.09.2015 року в загальному розмірі 5828 грн. 78 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради судовий збір в розмірі 387 грн. 36 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді: П.С. Абрамов

ОСОБА_5

З оригіналом згідно: ОСОБА_1