Номер провадження: 22-ц/785/6526/17
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Машкіна Ніна Олександрівна, про визнання договору позики та іпотечного договору недійсними, відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року,

встановила:

26.09.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Машкіна Н.О., в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просила суд:

визнати недійсним договір позики від 07.11.2015року, укладений між нею - ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

визнати недійсним іпотечний договір від 07.11.2015року, укладений між нею - ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20000,00грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00грн.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_4 посилалась на те, що 26 жовтня 2015 року її чоловік - ОСОБА_6 взяв в борг у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 160000 доларів США на строк до 07.11.2015р., про що було складено розписку від 26.10.2015р.

У подальшому, як вказала позивачка - ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що ОСОБА_6, не маючи можливості повернути борг у вказаний строк, з метою забезпечення виконання зобов'язань, її чоловіком - ОСОБА_6 було вирішено передати майно в іпотеку - земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить їй - ОСОБА_4 на праві власності,

При цьому, позивачка зазначала, що чоловік запевнив її, що борг буде повернуто ОСОБА_5 в строк до 06.05.2016р.

Таким чином, ОСОБА_4 вказувала, що 07 листопада 2015р. під впливом тиску чоловіка - ОСОБА_8, вона з ОСОБА_5 уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О. та зареєстрований в реєстрі за №1547.

Позивачка вказувала, що за умовами договору позики вона нібито отримувала у ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3667200 грн., що в еквіваленті складає 160000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ, на день підписання договору позики.

07 листопада 2015 р. у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за договором позики, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О., та зареєстрований в реєстрі за № 1548.

Згідно умов п. 1.1. іпотечного договору, іпотекодавцем передано в іпотеку наступне

- нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та

- спорудами, площею 0,1000 га, у тому числі земельними угіддями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1.

17 травня 2016р. було повернуто частину боргу у розмірі 13000 доларів США.

10 червня 2016р. було повернуто частину боргу у розмірі 12000 доларів США.

Позивачка вказувала, що 07 вересня 2016р. нею було отримано лист з вимогою про усунення порушень (іпотечне повідомлення), в якому ОСОБА_5 попереджував, що у випадку несплати позики у сумі 135000 доларів США, в еквіваленті в гривню за офіційним курсом НБУ на день повернення, а також 3 процентів річних від простроченої суми позики у розмірі 36896,40 грн. у 30-денний строк, ним буде прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, позивачка зазначала, що на момент укладення договору позики та іпотечного договору від 07.11.2015р. вона діяла під натиском свого чоловіка ОСОБА_6, її волевиявлення було невільним та не відповідало її внутрішній волі, гроші по договору позики від 07.11.2015 р. вона не отримувала.

Викладені обставини, на думку позивачки, свідчать про порушення умов догорів та підставою для визнання їх недійсними.

Крім того, позивачка вважала, що їй була нанесена значна моральна шкода та душевні страждання внаслідок завданих дій з боку відповідача, внаслідок переживань у неї погіршився стан здоров'я, загострилися хронічні хвороби, почались випадки безсоння.

Також факт того, що майно, в якому вона проживає постійно, докладала довгі роки зусиль для його придбання та подальшого підтримання, раптом може його втратити, призводить до постійних хвилювань та погіршення самопочуття, що в свою чергу призводить до зміни графіку життя, не є скритним фактом та є моральними стражданнями.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 звернулася до суду з відповідним позовом про визнання договору позики та іпотечного договору недійсними, та відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні 26.10.2016року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9, будучи незгодним з позовом ОСОБА_4, надав зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, яка в свою чергу була прийнята судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 уточнив зустрічний позов та згідно з останньою редакцією позову, ОСОБА_5 просив суд стягнути зі ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за договором позики від 07.11.2015року у розмірі 135000,00 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення, три проценти річних від простроченої суми позики за період з 07.05.2016 року по 23.01.2017 року у розмірі 80952 гривні 00 копійок, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування наданого зустрічного позову представник ОСОБА_5 посилався на те, що 07.11.2015року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О., та зареєстрований в реєстрі за № 1547, за умовами якого, позичальник отримав у позикодавця грошові кошти у сумі 3667200 (три мільйони шістсот шістдесят сім тисяч двісті) гривень, що в еквіваленті складає 160000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ, на день підписання цього договору.

Згідно п.3 договору позики позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю в

строк до 06.05.2016року грошові кошти, на дату повернення позики, сума поверненої

позики повинна бути еквівалента 160000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ на день повернення, але не може бути меншою ніж 3667200 гривень.

Представник позивача за зустрічним позовом вказав, що в порушення умов договору позики щодо строку повернення позики та суми, позичальником 17.05.2016 року та 10.06.2016 року була частково повернута позика у розмірі 13000 та 12000 доларів США в еквіваленті в гривню на день повернення, залишок неповернутої частини позики складає 135000 доларів США, у еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ до гривні на день повернення.

У зв'язку з тим, що до теперішнього часу відповідачем не було повернуто борг у встановленій у договорі позики термін, ОСОБА_5 звернувся до суду із відповідним зустрічним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Машкіна Н.О., про визнання договору позики від 07.11.2015 року та іпотечного договору від 07.11.2015 року недійсними, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволений.

В апеляційній скарзі апелянт, просить скасувати вищевказане рішення суду, постановити нове, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Машкіна Н.О., про визнання договору позики та іпотечного договору недійсними, відшкодування моральної шкоди - задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Крім того, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції від представника первісного позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення у даній цивільній справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання:

Чи дійсно в розписці від 26.10.20215 року виконано рукописний текст та підпис ОСОБА_6?

Перевіривши законність і обґрунтованість заявленого клопотання, заслухавши доповідача, заявника клопотання, думку представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_10, який підтримав заявлене клопотання, заперечення проти клопотання, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є визнання недійсними договору позики та іпотечного договору, укладених 07.11.2015 року між відповідачем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_5, та які посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О.

Розписка, копія якої мається в матеріалах справи (а.с.12), та оригінал якої мається на аркуші справи 174, не є предметом судового спору.

Більше того, представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_9 категорично заперечує проти існування між сторонами правовідносин по вказаній розписці, та заперечує факт написання відповідачем розписки, про яку позивач дізнався лише з позовних матеріалів.

Крім того, сам боржник ОСОБА_6 з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не звертався і не ставив під сумнів суду факт існування вказаної розписки.

Колегія суддів також враховує, що оскільки ні ОСОБА_4, ні її представник ОСОБА_3 в суді першої інстанції не звертались із клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи на предмет встановлення, чи виконано рукописний текст і підпис у розписці особисто ОСОБА_6, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 303 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для призначення у справі судової експертизи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, як заявленого безпідставно.

Керуючись ст.ст. 168, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовити, як заявленого безпідставно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра