ухвала

іменем україни

02 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Карпенко С.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Межівська селищна рада, про визнання договору купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна дійсним та визнання права власності, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з цим позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 05 листопада 2009 року уклала із відповідачем договір купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна, а саме: будівлі цементного складу АДРЕСА_3 які розташовані на земельній ділянці, закріпленій за Межівською селищною радою та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2

В день підписання цього договору і відповідно до його умов сплатила суму в розмірі 19 500 грн за всі об'єкти нерухомого майна, про що відповідач надав їй розписку, яку написав власноручно.

При її зверненні в усній формі до відповідача про виготовлення технічного паспорту і нотаріального оформлення договору купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна він відмовився у зв'язку з відсутністю грошових коштів, а також часу. 05 листопада 2009 року відповідач передав за актом приймання-передачі об'єкти нерухомого майна.

Договір купівлі-продажу був укладений у письмовій формі.

Позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна дійсним та визнати за нею право власності на ці об'єкти.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано договір купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна, а саме: будівлі цементного складу АДРЕСА_3 які розташовані на земельній ділянці, закріпленій за Межівською селищною радою та знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 укладений 05 листопада 2009 року між ОСОБА_4 до ОСОБА_5, дійсним.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2010 року скасовано.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа: Межівська селищна рада, про визнання договору купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна дійсним та визнання права власності.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Межівський райсількомунгосп» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 гривень.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), та з урахуванням вимог ст. ст. 182, 220 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що звертаючись до суду на підтвердження позовних вимог ОСОБА_4 надала лише договір сторін, акт приймання-передачі, розписку відповідача у простій письмовій формі від 05 листопада 2009 року, нотаріальну посвідчену довіреність від 08 грудня 2006 року від імені ОСОБА_5, а також ксерокопію судового рішення від 20 лютого 2006 року.

У матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази про те, що спірні об'єкти нерухомого майна належали на праві власності саме ОСОБА_5, який виступав продавцем цього майна саме від свого імені, а з наданих позивачем документів убачається, що власником майна є ОСОБА_6, яка не була стороною у справі, отже, суд вирішив питання щодо її прав та обов'язків за її відсутності, не обговоривши питання щодо залучення її до участі у справі, в порушення вимог ст.10, 27, 33 ЦПК України.

Крім того, позивач не надала суду ніяких належних та достовірних відомостей про те, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору, оскільки відсутні будь-які дії з її сторони щодо відповідача.

Доводи касаційних скарг про те, що апеляційний суд помилкового поновив строк Товариству з обмеженою відповідальністю «Межівський райсількомунгосп», який не був стороною у справі та права якого не порушуються рішенням у даній справі, не спростовують висновків апеляційного суду.

Крім того, як роз'яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», від 09 листопада 2009 року № 9, з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко С.О. Карпенко О.В. Ступак