15.08.2017 227/2574/17
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

15 серпня 2017 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 % частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків:

Як передбачено п. 1 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу, а саме: відповідно до п.4 ч.1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням (батьківства) материнства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з прохальної частини заяви, заявник просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 % частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам вищенаведеної норми ЦПК України. Тобто, в порядку наказного провадження суд може стягнути аліменти на одну дитину лише у розмірі однієї чверті, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням (батьківства) материнства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Таким чином вбачаються підстави для відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Окрім того, необхідно розяснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 208-210, 293 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Роз'яснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_4

15.08.2017