Номер провадження: 22-ц/785/4375/17
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3на рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

16.11.2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.07.2016 року на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% встановленого законодавством мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, до 1/8 частину, мотивував свої вимоги тим, що на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 10.08.2016 року він виплачує аліменти на утримання своїх батьків, на кожного по 1/8 частині його заробітку щомісячно, починаючи з 09 червня 2016 року - довічно.

Також пояснив, що він виплачує кредит по договору №3152986/№-8 від 23.01.2014 року на користь правонаступника ПАТ «Імексбанк» в розмірі 1019 грн. щомісячно. Крім цього він повинен сплачувати комунальні платежі, та у зв'язку з тим, що він проходить військову службу в м. Ізмаїл, змушений винаймати квартиру, за яку сплачує більш 1000 грн. щомісячно. Тому на даний час позивач не може сплачувати на користь відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, і просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини до 1/8 частини.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник адвокат Плачков В.М., який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позов не визнали та надали заперечення, в яких посилаються на те, що позивач з метою ухилення від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, сплачує аліменти на утримання батьків, батьки позивача не потребують матеріальної допомоги, вони отримують пенсію, не є інвалідами, мають землю, від якої мають дохід, підсобне господарство. Також твердження позивача про те, що він сплачує кредит та заборгованість по ньому, відповідач не визнає, так як погашати кредит позивач повинен був своєчасно, та із-за його легковажності дитина не повинна страждати.

В своїх запереченнях відповідач ОСОБА_4 посилалась на те, що вона працює у Болградській районній лікарні та її заробітна плата становить біля трьох тисяч, яку вона витрачає на сплату комунальних платежів, для придбання продуктів харчування та інші побутові потреби. Аліменти, які вона отримує від позивача, вона витрачає на придбання для дитини одягу, платить за навчання дитини в музикальній школі та на придбання медикаментів для дитини у випадку її хвороби, тому вона просила суд відмовити у задоволені позову.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

05 квітня 2017 року від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на зазначене вище судове рішення із сплатою судового збору не на той рахунок.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_3 не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, апеляційний суд виходить з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що ставка судового збору за подання апеляційної скарги фізичною особою на рішення суду немайнового характеру дорівнює 110 % від суми яка підлягала сплаті у суді першої інстанції (551,20х110 %=606,32 грн.).

Оскільки апелянтом при поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір не на той рахунок, то на даний час ОСОБА_3належить сплатити на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 606,32 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ.р-н/22030101, , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу: Судовий збір, Код 02892913, пункт 1.8 КБК 22030001.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

При цьому, звертається увага апелянта на те, що відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим апелянту слід надати квитанцію (іншій платіжний документ) про сплату судового збору у зазначеній вище сумі із відміткою фінансової установи про зарахування коштів до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 295, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3на рішення Болградського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України, та роз'яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у п`ятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, його апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда