Справа № 163/1529/17
Провадження № 2/163/293/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівнської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка- ОСОБА_2. Спадщину прийняла в порядку ст.1268 ЦК України. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З довідки виданої виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Любомльського району від 26.01.2017 року № 26 вбачається, що згідно по господарської книги №1 за 2006-2010 роки в АДРЕСА_1 постійно проживав і був зареєстрований ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на день його смерті разом ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 (а.с.7).

З витягу з погосподарської книги №1 за 2006-2010 роки Вишнівської сільської ради Любомльського району вбачається, що по особовому рахунку НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходитьсяпо АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_2 (а.с.8).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2

Отже, після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1

Спадкодавець ОСОБА_2 заповіту на випадок своєї смерті не залишив.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, відповідно як дружина спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3

Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВКЕ № 201523, та серії ВКЕ № 201522 стверджується, що позивачка є спадкоємцем майна ОСОБА_2, а саме: грошових вкладів разом з належними до них відсотками та усіма видами компенсацій на день їх видачі та чотирьох земельних ділянок належних спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4

З матеріалів спадкової справи №79/08 вбачається, що інших спадкоємців немає.

ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, в порядку ст. 1268 ЦК України, що вбачається з вищевказаної довідки. (а.с.7). Проте, постановою приватного нотаріуса від 11.05.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 останній було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі об'єкти, які знаходяться по АДРЕСА_1 були побудовані в 1975 році.

На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по Шевченка,16 в селі Коцюри Любомльського району Волинської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1261, 1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.