Справа № 450/1379/17 Провадження № 2/450/1185/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про зобов'язання до здійснення дій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача внести зміни в рішення №120 від 21.01.2005року «Про надання згоди на оформлення матеріалів відведення земельної ділянки для ведення ОСГ», яким надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,6925 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності в с.Коцурів. В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що рішенням Звенигородської сільради №120 від 21.01.2005 року йому було надано згоду на оформлення матеріалів відведення земельної ділянки для ведення ОСГ, площею 1,6925 га. З метою реалізації даного рішення, 08.02.2017 року він звернувся до відповідача з проханням змінити рішення, щоб воно відповідало чинному законодавству, однак його не повідомили про результати розгляду заяви. З метою захисту свого права на відведення земельної ділянки він звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду клопотання про розгляду справи у відсутності відповідача. У цивільній справі за позовом ОСОБА_2 заяви останнього відповідач не підтримує.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №120 Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 21.01.2005 року ОСОБА_2 надано згоду на оформлення матеріалів відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,6925 га; зобов'язано ОСОБА_2 провести погодження матеріалів у відповідних службах області і району та у відповідності до чинного законодавства.

Жодних відомостей про проведення погодження матеріалів щодо відведення земельної ділянки згідно рішення Звенигородської сільської ради від 21.01.2005 року №120 суду надано не було.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений нормами ст. 118 ЗК України, відповідно до яких громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державноїабо комунальної власностідля ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах нормбезоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарствіабо наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексурозглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустроющодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Жодних доказів чинності рішення Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 21.01.2005 року №120 суду не надано.

Натомість із змісту клопотання позивача, поданого відповідачу, вбачається, що ОСОБА_2 повідомляли, що рішення №120 від 21.01.2005 року не є дійсним.

Оскільки набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності здійснюється за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, доказів чинності такого рішення суду не надано, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ч.1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, належних та достатніх доказів на підтвердження того, що рішення Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №120 від 21.01.2005 року є чинним, не скасованим органом, який його видавав, чи в судовому порядку, судом не здобуто та позивачем не надано, а будь яких клопотань стороною позивача, яким роз'яснено право щодо витребування доказів, заявлено не було.

Крім того, Звенигородська сільська рада Пустомитівського району Львівської області є колегіальним органом, рішення приймає шляхом голосування.

Суд не має права втручатися в дискреційні повноваження Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зобов'язувати орган місцевого самоврядування прийняти визначене рішення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом, що права останнього були порушені відповідачем, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягаю захисту чи відновленню у способи визначені ст. 16 ЦК України.

Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 116, 118 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Мусієвський В.Є.