справа № 216/1268/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Усік М.О.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справуза позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 акціонерне товариство «УкрСиббанк», про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 акціонерне товариство «УкрСиббанк», про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 14.02.2016 р. між нею та відповідачем в приміщенні магазину «Меблі» за адресою: АДРЕСА_1, було укладено договір постачання меблів №9, згідно якого вона оплатила вартість придбання та постачання корпусних меблів у вигляді двох шаф-купе вартістю 2930 грн. кожна, на загальну суму 5860 грн., з яких готівкою вона сплатила 600 грн., а решту суми 5260 грн. сплачено відповідачеві ОСОБА_3 акціонерним товариством «УкрСиббанк», згідно договору № 0 від 14.02.2016 р. про надання споживчого кредиту. Відповідач зобовязалася виготовити та поставити їй корпусні меблі у виглядів двох шаф-купе розмірами 1 х 0,6 х 2,40 м, фасад ДСП «яблоня» вартістю 2930 грн. кожна, на загальну суму 5860 грн., в строк до 60 робочих днів з дати підписання вищевказаного договору, тобто в строк до 06.05.2016 р., однак умови договору не виконала, її звернення ігнорує, в звязку з чим вона зверталася з заявами до Центрально-Міської районної ради, Центрально-Міського ВП КВП, Криворізької місцевої прокуратури № 3, з метою вжиття заходів впливу на відповідача. Крім вищевказаної матеріальної шкоди, їй також було завдано моральну шкоду яку вона оцінює в розмірі 5860 грн. Також, відповідно до п.5.1 договору відповідач зобовязана сплатити пеню в розмірі 0,01 % від вартості товару за кожен день прострочення, а саме: в звязку з тим, що в строк до 06.05.2016 р. відповідач не надала їй товар, який був оплачений нею в повному обсязі в сумі 5860 грн., тому період з 07.05.2016 р. по 06.03.2017 р. (звернення до суду) є період прострочення, що складає 304 дні (5860 грн. /100 = 58,60 грн. х 0,01 = 0,586 грн.(розмір пені за кожен день прострочення) х 304 = 178,14 грн.). Просить суд задовольнити позовну заяву.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася,судові повістки направлені їй за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст.77 ЦПК України суду не надано. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у звязку з чим суд визнає неповажною неявку ОСОБА_2 та вважає можливим проводити розгляд справи в її відсутність.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, вказує, що 14.02.2016 р. між ОСОБА_3 акціонерним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту, для особистих потреб, в сумі 5260 грн., для придбання товару шляхом оплати банком з позичкового рахунку позичальника платіжних документів ФОП ОСОБА_2 Станом на поточну дату зобовязання за кредитним договором виконані, отже рішення суду не порушує інтересів банку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 14.02.2016 р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки меблів № 9, згідно умов якого позивач оплатила вартість придбання та постачання корпусних меблів у вигляді двох шаф-купе вартістю 2930 грн. кожна, на загальну суму 5860 грн., з яких готівкою вона сплатила 600 грн., а решту суми 5260 грн. сплачено відповідачеві ОСОБА_3 акціонерним товариством «УкрСиббанк», згідно договору № 0 від 14.02.2016 р. про надання споживчого кредиту. Відповідач зобовязалася виготовити та поставити їй корпусні меблі у виглядів двох шаф-купе розмірами 1 х 0,6 х 2,40 м, фасад ДСП «яблоня» вартістю 2930 грн. кожна, на загальну суму 5860 грн., в строк до 60 робочих днів з дати підписання вищевказаного договору, тобто в строк до 06.05.2016 р. а.с.5-7.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана виконати на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.ст. 14,18 Закону України «Про захист прав споживачів», при виявленні недоліків чи фальсифікації товару, продавець зобовязаний прийняти товар неналежної якості і задовольнити вимоги споживача, та відшкодувати збитки. Споживач має право на відшкодування збитків, завданих йому виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідно до п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.5.1 договору поставки меблів № 9 від 14.02.2016 р., сторони домовилися, що продавець (відповідач) несе відповідальність перед покупцем (позивачем) за найменування, кількість та комплектність товару, який постачає покупцеві, а вразі його невідповідності, несе відповідальність у формі пені в розмірі 0,01 % від вартості товару за кожен день прострочення а.с.5.

Таким чином слід розірвати спірний договір укладений між сторонами, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений аванс за вказаним договором та пеню за період прострочення поставки меблів, з 07.05.2016 р. по 06.03.2017 р. в розмірі 178, 14 грн.

Вирішуючи питання щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку, що в цій частині позову позивачеві слід відмовити, так як останньою не наведено будь-якого обґрунтування в чому полягає її моральна шкода, згідно вимог ст.23 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обовязку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 акціонерне товариство «УкрСиббанк», про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір постачання меблів від 14.02.2016 р. укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 5860 /пять тисяч вісімсот шістдесят/ грн., у якості авансу за договором поставки меблів, та 178 /сто сімдесят вісім/ грн. 14 коп. пені за прострочення поставки меблів за період з 07.05.2016 р. по 06.03.2017 р., а всього 6038 /шість тисяч тридцять вісім/ грн. 14 коп. в іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ: