Справа № 496/5529/15-ц
Провадження № 2/496/55/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Ткаченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який (а.с. 96-97), просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 70510 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.06.2014 року приблизно о 07.45 год. на автомобільній дорозі «Одеса-Київ» Біляївського району Одеської області ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 допустив зіткнення з велосипедом «Конандойл», під його керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження та знаходився на лікуванні з 01.07.2015 року по 25.07.2015 року в КУ «Міська лікарня № 5» з діагнозом ЗЧМТ, лінійний перелом зовнішньої пластинки правої лобної пазухи, і йому було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні майна та витратах на лікування. Відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальне провадження № 0000969 за ч. 1 ст. 286 КК України. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок вчинення ОСОБА_3 даного злочину, йому завдано матеріальну шкоду на 87048 грн., яка полягає у вартості зіпсованого велосипеда «Конандойл», з урахуванням індексу інфляції на дату подання уточнення, також був зіпсований вело шолом та вело форма, вартістю 2250 грн. та 2710 грн. відповідно, та понесено витрати на лікування. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «СК «Альфа Страхування». ПАТ «СК «Альфа Страхування» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відшкодувало йому 21497,98 грн. Крім того, неправомірними діями ОСОБА_2 йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він переніс душевні страждання, фізичний біль та сильний емоційний стрес, погіршення стану здоров'я та укладу життя, безсоння, страх в управлінні велосипедом та участі у дорожньому русі в якості пішохода. Оскільки відповідачі відмовляються відшкодувати заподіяну шкоду, звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, просив задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, подала заперечення на позов і просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у запереченні.

Представник ПАТ «СК «Альфа Страхування» до судового засідання не з'явився, але подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених в запереченні.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_2, представника ПАТ «СК «Альфа Страхування», вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 28 червня 2014 року близько 07.45 год. на 454 км + 824.6 м а/д «Одеса - Київ» Біляївського району Одеської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21115» держ. № НОМЕР_2, рухаючись з боку міста Одеса в напрямку міста Київ, а саме виїхавши з АЗС «Укрнафта» та рухаючись по полосі розгону, при виконанні маневру перестроювання з вказаної полоси розгону у крайню праву полосу для руху, відволікся від управління вказаного транспортного засобу, що виразилося у тривалому спостеріганні у ліве бокове дзеркало заднього виду, в результаті чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля марки «ВАЗ 21115» держ. № НОМЕР_2 з велосипедом марки «Конандойл» під керуванням ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку автомобіля марки «ВАЗ 21115» по крайній правій смузі для руху.

Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому пластинки правої лобної пазухи, забиття м'яких тканин голови та лівого колінного суглоба, множинних саден верхніх, нижніх кінцівок, голови і спини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 355 від 07.11.2014 року спричинили тривалий розлад здоров'я понад 3-х тижнів і по цьому критерію відносяться до категорії середньої тяжкості. Дане ДТП сталося у зв'язку з порушенням водієм ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «ВАЗ 21115» держ. № НОМЕР_2, п.п.1.5, 2.3, 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить у грошовому еквіваленті 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортним засобом. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 75000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (а.с. 3-4).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року вирок Біляївського районного суду Одеської області від 18.12.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17.02.2015 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову скасовано. У цій частині призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с. 8-11).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є доведеною.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК.

Статтею 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

13.12.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим полісом № АС/7413195. Забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 69).

На підставі проведеної оцінки (звіту) вартості матеріального збитку, нанесеного власнику КТЗ Cannondale Supersix, номер рами НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок ДТП 28.06.2014 року, ПАТ «СК «Альфа Страхування» відшкодувало ОСОБА_1 20405 грн. матеріальної шкоди та 1092,98 грн. моральної шкоди.

Зазначений звіт № 166/14 від 12.02.2015 року, складений спеціалістом ФОП ОСОБА_5, останній зробив висновок, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Cannondale Supersix, номер рами НОМЕР_4, визначена з використанням витратного підходу, складає 67338,84 грн., а ринкова вартість, визначена з використанням порівняльного підходу, на момент ДТП складає 20405 грн. (а.с. 40-67).

Суд не погоджується з даним звітом № 166/14 від 12.02.2015 року, складений спеціалістом ФОП ОСОБА_5, оскільки в результаті рецензування зазначеного звіту рецензентом ОСОБА_6 надано висновок про те, що методологія незалежної оцінки застосована не вірно, даний звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів про оцінку, а також спеціаліст ОСОБА_7 не мав права на проведення оцінки майна, що підтверджується відповідними сертифікатами і кваліфікаційними свідоцтвами (а.с. 151-162).

Відповідно до звіту № ОЦР-02/16 про оцінку розміру збитку завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження майна (велосипеду Cannondale Supersix, 2009 р/в, № рами НОМЕР_4, станом на дату пошкодження - ДТП 28.06.2014 року), виконавцем якого є експерт-товарознавець ОСОБА_6 Науково-дослідного інституту судової експертизи та оцінки, розмір збитку завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження вищевказаного майна складає 54000 грн. (а.с. 99-118).

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Альфа Страхування» матеріальної шкоди завданої позивачу підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 33595 грн. (54000 грн. - 20405 грн.), оскільки ПАТ «СК «Альфа Страхування» вже відшкодувало 20405 грн. матеріальної шкоди.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 33595 грн.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди за зіпсований вело шолом та вело форму, вартістю 2250 грн. та 2710 грн. відповідно, суд вважає ці позовні вимоги недоведеними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2014 року вбачається, що в ньому не вказано, що потерпілий ОСОБА_1 був одягнений на момент ДТП у вело форму та вело шолом (а.с. 6-13), а тому суд вважає, що відсутні підтвердження обставин того, що на момент ДТП позивач був саме в цьому одязі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека особи визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, гарантованим Конституцією України, цивільним та кримінальним законодавством.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди має визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Наслідки ДТП, винним у якому є відповідач ОСОБА_2, є для позивача психотравмуючими, що обумовили порушення фізичної та психоемоційної активності та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили ОСОБА_1 моральні страждання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандаліпроти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

У відповідності до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням , зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшення шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, він переніс фізичний біль, тривалий час знаходився на лікуванні. Виходячи із засад виваженості, розумності, справедливості, суд оцінює моральну шкоду в 10000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Альфа Страхування» підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі по 640 грн. з кожного.

Керуючись ст. 1166, 1168, 1187, 1194, 1195 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 33595 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Трушина О.І.