Справа № 128/5669/14-ц
Провадження 6/127/436/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на виконанні Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження 53699281 з виконання виконавчого листа № 128/5669/14-ц виданого 19.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІмексБанк» заборгованість в сумі 48658 грн., з яких 30077,09 грн. заборгованість за кредитом, 4400,91 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 5580 грн. заборгованість по комісії, 8600 грн. штраф. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІмексБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 486,58 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, дата народження 24.05.1974 року, РНОКПП НОМЕР_1.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 05.04.2017 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 06.07.2017 року повідомлено про те, що ОСОБА_2, дата народження 24.05.1974 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

За повідомленням ДМС України від 15.05.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН № 823748, виданим 08.04.2011 року органом видачі УДМСУ у Вінницькій області.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, однак згідно подання просив розглянути без участі представника Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області.

Розглянувши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, і до таких обставин віднесено, зокрема, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень,неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень.

З погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Суду не надано доказів того, що у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати боргові зобовязання і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, а також наявність з боку боржника свідомих діянь дій або бездіяльності), спрямованих на невиконання обовязку у виконавчому провадженні, що може вважатись ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

З подання, поданого старшого державного виконавця Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 вбачається відсутність належних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Суду не надано доказів того, що боржник може виїхати за межі України, не виконавши вказані зобовязання.

Враховуючи вищевказані обставини і зважаючи на положення вказаних норм, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючисьКонституцією України, ст. 2 протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити старшому державному виконавцю Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя