Справа № 522/8103/17
Провадження № 2/522/7252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 03 вересня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №8695.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03 вересня 2015 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалось у зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сім'ю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги.

Також позивач зазначає, що примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача, суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини немає.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було роз'яснено сторонам право на примирення згідно ч. 5 ст. 191 ЦПК України, яким вони не бажали скористатись, про що свідчать відповідні розписки сторін.

Тому, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання відповідачкою позовних вимог ОСОБА_1

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 вересня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №8695, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1.

Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з відповідачкою.

Подружнє життя у ОСОБА_1 з відповідачкою не склалось у зв'язку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги.

Також судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дитини між ними немає.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 24, 105, 109, 110, 112,115, 157, 160 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 вересня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції , актовий запис №8695.

Малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити на утриманні матері ОСОБА_2.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Б. Свячена