Справа № 152/1107/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 серпня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
12.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 11.10.1997 року.
Від шлюбу він та відповідачка мають неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя. Відповідачка не приділяє належної уваги сімї, проявляє до нього неповагу, вчиняє сварки.
Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе, так як це суперечить його інтересам, оскільки однією сімєю він та відповідачка не проживають, шлюб існує формально. На примирення з відповідачкою він не згоден.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, на примирення з відповідачкою не згоден (а.с.7).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.14, 16), про причини неявки в судове засідання не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності не подавала.
Таким чином, суд вважає, що відповідачка не зявилася в судове засідання без поважних причин, заперечень щодо позову на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 17.07.2017 року, не подала.
Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, повторно не зявилася в судове засідання без поважних причин, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала, а позивач заперечень щодо заочного розгляду справи не висловив, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.
Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.10.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ №014256 (а.с.5).
Від шлюбу позивач та відповідачка мають неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, про що зазначив в позовній заяві та в заяві до суду. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на сімейне життя, що призводить до непорозумінь, внаслідок чого сторони однією сімєю не проживають. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Шаргородським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області 11.10.1997 року, актовий запис за №58.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: