АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/9638/17 Головуючий суддя І інстанції Хайкін В. М.
Провадження № 22-ц/790/4979/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника - Громадської організації «Всеукраїнський рух «Сила права», зацікавлені особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просив суд встановити юридичний факт загибелі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, при виконанні обов'язку військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Червоносільне Амвросіївського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 в особі представника заявника - Громадської організації «Всеукраїнський рух «Сила права», заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, виходив із того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Проте погодитися із таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Із матеріалів справи вбачається, що звернення ОСОБА_1 в порядку окремого провадження до суду із заявою про встановлення юридичного факту загибелі його сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., при виконанні обов'язку військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Червоносільське, Амвросіївського району, Донецької області, Україна, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, обумовлено в першу чергу тим, що заявник має на меті визначення статусу ОСОБА_2, як жертви міжнародного збройного конфлікту, як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 03.07.1954 р., що обумовлює виникнення прав та обов'язків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права.

Статус жертви міжнародного збройного конфлікту обумовлює, серед іншого, виникнення права на отримання заявником допомоги від гуманітарних організацій (Міжнародного Комітету Червоного Хреста, міжнародної Федерації товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Товариства Червоного Хреста України).

Суд першої інстанції вказаних положень не врахував, належним чином не перевірив заяву ОСОБА_1, не з`ясував підстави поданої заяви, тому дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі відповідно до п. 4 ст. 256 ЦПК України.

При цьому судом не було встановлено з ким у заявника виник спір про право, про що цей спір та не зазначено чому саме суд дійшов висновку про те, що встановлення зазначеного юридичного факту пов'язується із наступним судовим вирішенням спору про право.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.2 ст.307, 313, п.6 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий -

Судді