Справа № 550/1040/16-ц
Провадження № 2/550/17/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Ланни Я.О.,

за участю секретарів Литвин А.С., Томас Ю.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Чутівська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Чутівська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку в майні, посилаючись на те, що вони із померлим 04.11.2013 р. ОСОБА_6 перебували у шлюбі, під час якого вони спільно суттєво добудували належний останньому будинок № 34 в смт. Скороходове Чутівського району Полтавської області, збудували господарські будівлі, наслідок чого домоволодіння істотно збільшилось у своїй цінності та ввели в експлуатацію дане домоволодіння у 1984 році, про що свідчить акт закінчення будівництва і вводу в експлуатацію від 24.10.1984 року. Позивач вважає, що дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні просили визнати вищевказане нерухоме майно спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_6, як подружжя. Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку цього будинку, як на частку в спільному майні подружжя.

В судовому засідання позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 позов підтримали з підстав, зазначених вище та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, повідомив суду, що його батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час шлюбу спільно перебудували будинок, який належав його батькові ОСОБА_4 до шлюбу із його матір»ю ОСОБА_3, збудували літню кухню- гараж, сарай, а тому погоджується із вимогами матері про належність їй половини даного домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, його представник ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на його необгрунтваність. Вважає, що позивачем не надано доказів належності спірного будинку померлому ОСОБА_6, оскільки право власності на нього не було належним чином оформлено за життя спадкодавця ОСОБА_6, крім того, в матеріалах справи відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на частку у спільному сумісному майні з майна подружжя, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Чутівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши про те, що у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 14.02.1974 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.02.1974 р. (а.с.8)

ОСОБА_7 свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 04.11.2013 р. (а.с.9).

До шлюбу із позивачем у власності ОСОБА_6 перебувало нерухоме майно незакінчений будівництвом житловий будинок № 34 з господарськими будівлями, що розташований по вул. Коханова в смт. Скороходове Чутівського району Полтавської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.07.1973 року та рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 11.02.1970 року (а.с. 10-13).

Позивач ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_6 спільними зусиллями закінчили будівництво вказаного будинку, добудували веранду, сіни, гараж та зробили перепланування будинку та господарських споруд. Даний факт підтверджується письмовими доказами та поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. Дані свідки пояснили також суду, що за час шлюбу ОСОБА_12 своєю працею приймала безпосередню участь у добудуванні та переплануванні спірного будинку і господарських споруд.

Щодо документального підтвердження факту набуття у власність померлим ОСОБА_6 спірного будинку та проведення за рахунок спільної праці подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 добудови будинку, його перепланування та будування господарських споруд, внаслідок чого цінність цього майна значно збільшилась, суд зауважує наступне.

Як вбачається із договору про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності від 25.05.1951 р. ОСОБА_6 було відведено земельну ділянку в безстрокове користування площею 700 кв.м. по вул. Коханова № 34 в смт. Артемівка Чутівського району Полтавської області (нова назва смт. Скороходове) (а.с.14-15).

ОСОБА_7 вищевказаного договору купівлі-продажу від 12.07.1973 року та рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 11.02.1970 року до шлюбу із позивачем у власності ОСОБА_6 перебувало нерухоме майно незакінчений будівництвом житловий будинок № 34 з господарськими будівлями, що розташований по вул. Коханова, 34 в смт. Скороходове (стара назва смт. Артемівка) Чутівського району Полтавської області.

ОСОБА_7 про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 24.10.1984 р. будинок № 34 по вул. Коханова в смт. Артемівка був введений в експлуатацію. (а.с.10-17). Рішенням виконавчого комітету Артемівської селищної рад від 24.10.1984 р. даний акт було затверджено (а.с.28). ОСОБА_7 зазначеного ОСОБА_7 будинок складався із 3 жилих кімнат, кухні, прихожої. Житлова площа 42,3 кв.м, корисна площа 71.6 кв.м. Надвірні будівлі складаються із: сарай-літня кухня, гараж /б), гараж /В/, сарай /Д/, колодязь № 5, огорожа. Дані складові вказані і в технічному паспорті від 18.10.1984 р. (а.с.21-24).

До дати закінчення будівництва, вказаної в акті, а саме, що будівництво закінчено в 1965 році суд відноситься критично і вважає її неточною, оскільки, як вбачається із даних технічного паспорта від 18.10.1984 р., житловий будинок побудований в 1974 році, господарські будівлі в 1983 році. Суд звертає увагу, що в цей період померлий ОСОБА_6 вже перебував в шлюбі із позивачем ОСОБА_3 Крім того, дата вказана у акті не узгоджується із поясненнями допитаних в судовому засіданні вище перелічених свідків, які повідомили суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час спільного проживання добудували і перепланували будинок і господарські споруди. Як зазначали свідки з боку позивача, до шлюбу із ОСОБА_3, будинок належний ОСОБА_6 був «коробкою», без належних вікон, дверей та перекриття. Суд звертає увагу на ту обставину, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21-17 від 01.06.2017 р. (а.с.212-232) ринкова вартість спірного будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 203836 грн. Ринкова вартістю добудов та поліпшень даного нерухомого майна, які здійснені в період з 1974 року по час дослідження складає 159677 грн., що відповідає 39/50 частини. Суд звертає увагу, що в судовому рішенні Чутівського народного суду від 11.02.1970 р. було встановлено, що за час спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_13 ОСОБА_6 лише розпочав будівництво будинку, було побудовано сарай, який пристосований під житло, погріб, колодязь, огородження. Судом було також встановлено, що станом на час постановлення рішення (11.02.1970 р.) ОСОБА_6 проживав з іншою жінкою, з якою мав дитину.

Враховуючи вищевказані докази, при визначенні часу належності спірного майна спадкодавцю ОСОБА_6 суд виходить із дати, вказаної в акті про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння: а саме 24 жовтня 1984 рік. На цей час позивач та померлий ОСОБА_6 вже перебували в зареєстрованому шлюбі.

На підставі пояснень допитаних в судовому засіданні вищевказаних свідків та порівняльного аналізу даних, які зазначені в технічних паспортах, сметі, та висновку експерта, суд прийшов до висновку, що під час шлюбу із позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_3 спільними зусиллями закінчили будівництво вказаного будинку, добудували веранду, сіни, гараж та зробили перепланування будинку та господарських споруд.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На час вводу спірного домоволодіння в експлуатацію (1984 рік) виникнення права власності на будинки, споруди, згідно вимог закону, не залежало від держаної реєстрації даних об»єктів.

Питання узаконення цих будівель відносилось до компетенції виконкомів місцевих рад.

Як вже зазначалось спірний будинок був введений в експлуатацію 24 жовтня 1984 року. Даний факт свідчить про те, що будинок було добудовано і з даної дати він не може вважатись незакінченим будівництвом. Отже, статус, який мало домоволодіння до шлюбу позивача і померлого ОСОБА_6 змінився. Суд зауважує, що добудування будинку та господарських споруд відбулось за рахунок спільної праці позивача та померлого ОСОБА_6 під час перебування в зареєстрованому шлюбі і, як зазначив експерт у своєму висновку від 01.06.2017 р., ці поліпшення складають 39/50 частини, що дає підстави зробити суду висновок поза розумним сумнівом, що вони є значними.

Враховуючи викладене, на підставі вищевказаних доказів, суд вважає доведеним позивачем факту належності на час смерті ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: смт. Скороходове Чутівського району Полтавської області, вул. Коханова, 34 та факту, що під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спірний будинок, за рахунок спільної праці, значно збільшився у своїй цінності.

Добудови до існуючого будинку у виді веранди і сіней, зменшення жилої кімнати та перебудування сараю «Д» , які було проведено на підставі рішення виконкому Артемівської селищної ради від 24.04.2002 р.(а.с.29) не є самочинними та їх наявність, на думку суду, не свідчить про підстави, які б унеможливлювали визнання даного об»єкта спільною сумісною власністю. Як вже зазначалося, за даними технічного паспорта, будинок та господарські будівлі були побудовані в період з 1974 по 1983 роки.

ОСОБА_7 п.3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 р. № 95 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 р. за № 612/23/144 (яка діяла на час смерті ОСОБА_4П.), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуальних, садибних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил є технічний паспорт, а даний доказ наявний в матеріалах справи.

ОСОБА_7 ч.1 ст. 62 СК України виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічна за змістом норма була передбачена ст. 25 Кодексу про шлюб та сім»ю України ( в редакції 1969 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна за змістом норма була передбачена ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім»ю України ( в редакції 1969 року).

ОСОБА_7 ч.1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р (із відповідними змінами) у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Позивач в нотаріальному порядку не може оформити своє право на частку в майні враховуючи те, що наявний спір щодо цього майна, про що свідчить письмова відповідь державного нотаріуса ОСОБА_14 від 21.03.2017 р. (а.с.207), а тому суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_2 про те, що даний позов є передчасним з огляду на відсутність постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відмова в позові лише з тієї підстави, що суду не надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за наявності відповіді нотаріуса із якої поза розумним сумнівом вбачається, що позивач не може на даний час в позасудовому порядку отримати відповідне свідоцтво, на думку суду, може спричинити обмеження права позивача на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., що є недопустимим.

Враховуючи викладене, суд, застосувавши принцип рівності часток чоловіка і жінки у спільному майні, прийшов до висновку про визнання спірного будинку з господарськими будівлями спільною сумісною власністю та визнання за ОСОБА_3 право власності на ? частину цього майна.

Суд не погоджується із доводами представника відповідача ОСОБА_2 про те, що відсутність державної реєстрації права власності на спірний будинок свідчить про відсутність доказів його належності померлому ОСОБА_6, оскільки даний будинок був збудований в період до 2004 року і в матеріалах справи наявні правовстановлюючі документи (а.с.10-24, 28,29). Правові акти, які діяли на час завершення будівництва не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

ОСОБА_7 ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача підлягають стягненню із кожного з відповідачів в сумі по 551 грн. 20 коп. по оплаті судового збору та по 1500 грн. по оплаті за проведення експертизи.

Також за рахунок відповідачів на користь держави підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в сумі по 233 грн. 99 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ч.1 ст. 62, ч.1 ст. 70, СК України, ст. 25, ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім»ю України ( в редакції 1969 року), ст. 331 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати нерухоме майно: житловий будинок № 34 з господарськими будівлями в смт. Скороходове Чутівського району Полтавської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та померлого 04 листопада 2013 року ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку № 34 з господарськими будівлями в смт. Скороходове Чутівського району Полтавської області, як на частку в спільному майні подружжя.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті за проведення експертизи та 551 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1500 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті за проведення експертизи та 551 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 233 грн. 99 коп. з кожного судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення .

Повний текст рішення виготовлений 17 серпня 2017 року.

Головуючий Я. О. Ланна