Справа № 372/2870/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/2947/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 10.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Білоконь О.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 30 січня 2012 року ОСОБА_2отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначав, що ОСОБА_2дала згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею і банком договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі, а саме, надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідачка у порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 23 161 грн. 98 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 420 грн. 95 коп., заборгованості за процентами у розмірі 16 941 грн. 89 коп., заборгованості за пенею у розмірі 4 222 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1 079 грн. 14 коп. З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року в позові ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки 31 січня 2013 року банк здійснив зняття коштів та обнулив баланс рахунку відповідачки, що відповідно Умов і правил надання банківських послуг є підставою для припинення договору, а з даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише 19 жовтня 2016 року, тобто поза межами встановленого законом трирічного строку позовної давності, про застосування якого відповідачка подала письмову заяву, що є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом приєднання (який складається із заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку). Відповідно до умов цього договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії карти (а.с.6-32).

Згідно з пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Пунктом 2.1.1.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток банку визначені цими Умовами, Пам'яткою клієнта, Тарифами на випуск та обслуговування банківських карт.

За правилами п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, вид якої визначено у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписом якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення такого договору є дата отримання картки, зазначеної у заяві.

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у наслідок чого станом на 30 вересня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 23 161 грн. 98 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 420 грн. 95 коп., заборгованості за процентами у розмірі 16 941 грн. 89 коп., комісія у розмірі 4 222 грн. та заборгованість по судових штрафах у розмірі 1 579 грн. 14 коп. (а.с.4-5).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с.53-54).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до пункту 2.1.1.8.8 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку, якщо на картці клієнта є позитивний залишок в сумі до 100 грн. і на протязі 12-ти місяців підряд по рахунку клієнта не здійснюються операції (поповнення рахунку чи трати), банк має право на винагороду за обслуговування рахунку в розмірі залишку на картці, але не більше 10 грн. Клієнт поручає банку здійснити списання коштів у розмірі винагороди в односторонньому порядку. Після обнуління балансу картковий рахунок закривається. Договір припиняє свою дію.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснило зняття коштів та обнулило баланс рахунку відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості та даними виписки про картковому рахунку (а.с.4-5, 105-108).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до пункту 2.1.1.8.8 Умов та правил надання банківських послуг, укладений між сторонами кредитний договір припинив свою дію, оскільки 31 січня 2013 року картковий рахунок відповідача закрився, картка припинила свою дію, а нова картка відповідачу не видавалася. Тому саме з 31 січня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» мало право на звернення до суду з указаним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» з даним позовом звернулося до суду 19 жовтня 2016 року, тобто поза межами встановленого законом трирічного строку позовної давності, що згідно з ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові, про застосування якого відповідачка подала письмову заяву.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що строк дії картки, виданої на ім`я відповідачки, встановлений до жовтня 2015 року, а відтак позивачем не пропущено строк позовної давності, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

У позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» не ставило питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначило.

Установивши наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з підстав пропуску строку позовної давності.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Ураховуючи наведене та положення ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді