У х в а л а

14 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 тис. доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 215 тис 764 грн. 97 коп боргу за договором позики від 14 червня 2000 року, три проценти річних в сумі 106 грн. 32 коп та 2 тис 157 грн. 65 коп - судового збору.

Судами справа розглядалася неодноразово.

Останньою ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року рішення Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_1 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави, - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_1 посилається на постанови Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року та 12 квітня 2017 року.

Подана заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалами Верховного Суду України від 10 квітня та 12 червня 2017 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики за заявами ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року.

Зі змісту зазначених ухвал Верховного Суду України вбачається, що ОСОБА_1 на підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України посилався на постанови Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року та 12 квітня 2017 року.

Таким чином Верховним Судом України вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав в частині вищезазначених постанов Верховного Суду України.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для прийняття зазначеної заяви до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353 - 359 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко