Провадження № 2/752/4017/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.08.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

участю представника відповідача - Мгоян Р.С.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про встановлення нікчемності правочину, суд

Встановив

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати нікчемним, недійсним Договір поруки від 03 грудня 2015 року № К5OSGK00000111/1.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за участю позивача було складено Договір поруки № К5OSGK00000111/1 щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника ОСОБА_4 за Кредитним договором від 16.01.2008 року № К5OSGK00000111 із Додатковою угодою № 7 від 03.12.2015 року, предметом якого є надання поруки на повернення боржником кредиту у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 2 488 386,57 грн. наданого на споживчі цілі.

При цьому позивач вважає оскаржуваний Договір поруки нікчемним, зважаючи на те, що його не підписано власноручно уповноваженим представником відповідача, а у п. 19.1. «Кредитор» вказаного Договору замість власноручного підпису уповноваженого представника і відтиску мокрої печатки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наявні роздруковані на принтері чорною фарбою зображення підпису невстановленої особи (без зазначення прізвища, імені, по-батькові власника відтвореного підпису), а також зображення у формі печатки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Вищезазначене дає підстави вважати, що Договір поруки № К5OSGK00000111/1 від 03.12.2015 року не вчинено у письмовій формі, оскільки його не підписано однією із сторін - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у порядку і спосіб визначені ч.2 ст. 207 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не визнає нікчемності в силу закону Договору поруки від 03.12.2015 року та на підставі зазначеного Договору вважає позивача зобов'язаним на повернення споживчого кредиту відповідачу, позивач ОСОБА_3 звертається із вимогами про визнння у судовому порядку нікчемним Договору поруки від 03.12.2015 року щодо повернення споживчого кредиту.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Мгоян Р.С. у судовому засіданні не визнав позов, заперечував проти його задоволення у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Зазначив, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг при укладенні Договору банк може використовувати факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкованими засобами, відтак, при укладенні Договору поруки № К5OSGK00000111/1 від 03 грудня 2015 року ПАТ «ПРИВАТБАНК» було правомірно використано факсимільне відтворення підпису Голови Правління Дубілета Олександра Валерійовича, а також відтворено відбиток печатки технічними друкованими засобами. Зауважив, що підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку позивач підтвердив свою згоду з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов'язався виконувати їх вимоги.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з метою укладення між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» договору на забезпечення виконання зобов'язань боржника ОСОБА_4 за Кредитним договором № К5OSGK00000111 від 16.01.2008 року із Додатковою угодою № 7 від 03.12.2015 року, 03.12.2015 року було складено Договір поруки № К5OSGK00000111/1.

Також, як встановлено з позовної заяви та пояснень представників сторін в судовому засіданні, вищевказаний Договір поруки № К5OSGK00000111/1 від 03.12.2015 року було власноручно підписано, з однієї сторони, ОСОБА_3 та, з іншої сторони, використано факсимільне відтворення підпису Голови Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дубілета Олександра Валерійовича, а також відтворено відбиток печатки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» технічними друкованими засобами.

Як на підставу заявлених позовних вимог, сторона позивача посилається на ту обставину, що в силу положень чинного законодавства Договір поруки № К5OSGK00000111/1 від 03.12.2015 року є нікчемним, оскільки його не підписано уповноваженою особою ПАТ «ПРИВАТБАНК», а отже не вчинено у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частин 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як на підставу, заперечень проти заявлених позовних вимог, спростування обставин викладених в позовній заяві, а також обгрунтування додержання сторонами письмової форми оскаржуваного Договору поруки, представником відповідача надано суду витяг із «Умов та правил надання банківських послуг», копію Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_3 03.06.2015 року, копію витягу з протоколу зборів засновників № 6 від 23.05.1997 року, а також копію листа НБУ № 41117/2553-9451 від 04.06.2010 року.

Так, як вбачається з копії Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної ОСОБА_3 03.06.2015 року, позивач погодився на те, що вказана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, а також зобов'язався виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг.

Згідно п.1.1.3.2.29. наданого суду витягу із «Умов та правил надання банківських послуг» при укладенні Договору Банк може використовувати факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкованими засобами.

Однак, надані стороною відповідача докази оцінюються судом критично з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, було підписано ОСОБА_3 03.06.2015 року, тобто за півроку до підписання оспорюваного Договору поруки, з метою укладення безпосередньо між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору.

Правових підстав для застосування положень вказаної Анкети-заяви до Договору поруки від 03.12.2015 року судом не встановлено.

Що стосується безпосередньо «Умов та правил надання банківських послуг», витяг з яких надано стороною відповідача, то доказу того, що вказані Умови безпосередньо містять підпис ОСОБА_3, суду не надано.

Крім того, судом не встановлено належних і допустимих доказів в розумінні ст. 58,59 ЦПК України, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позивач ОСОБА_3, підписуючи Договір поруки від 03.12.2015 року № К5OSGK00000111/1.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що витяг із «Умов та правил надання банківських послуг», наданий стороною відповідача взагалі не містить дати прийняття та затвердження вказаних Умов, що унеможливлює перевірку судом факту того, в якій редакції вказані Умови були надані позивачу та чи містили у відповідній редакції положення про можливість факсимільного відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкованими засобами.

За таких обставин, виходячи з принципу змагальності сторін, та оцінюючи у сукупності докази надані сторонами, враховуючи, що у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів наявності згоди позивача на використання при укладенні Договору поруки від 03.12.2015 року № К5OSGK00000111/1 факсимільного відтворення підпису уповноваженого представника відповідача, суд приходить до висновку, що доказами наданими стороною відповідача не спростовано посилань сторони позивача щодо недотримання письмової форми Договору поруки від 03.12.2015 року № К5OSGK00000111/1.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства. Такий правочин недійсний з моменту його вчинення незалежно від того, чи визнав його таким суд, що ж стосується оспорюваного правочину, то він може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позивач ОСОБА_3 заперечує дійсність Договору поруки від 03 грудня 2015 року № К5OSGK00000111/1.

Вказані обставини свідчать про існування між сторонами спору в частині визнання недійсного правочину нікчемним та настання наслідків недійсності нікчемного правочину. Тобто за наявності ознак нікчемного правочину, у розумінні частини четвертої статті 203 цивільного кодексу України, у позивача виникло право звернутися з цим позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаного позову та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про встановлення нікчемності правочину - задовольнити.

Визнати недійним Договір поруки від 03 грудня 2015 року № К5OSGK00000111/1 укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя