Справа №: 398/950/17
провадження №: 2/398/1533/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"28" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, про звільнення майна з-під арешту та повернення майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, про звільнення майна з-під арешту, а саме: супутникової антени та трьох алюмінієвих бідонів, та повернення майна: супутникової антени та 3 алюмінієвих бідонів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На виконання рішення суду про стягнення аліментів 28 липня 2016 року державним виконавцем Бондар Ю.В. був складений акт опису і арешту майна. Арешт був накладений на майно: супутникову антену та три алюмінієвих бідони, що належать їй. Тому вона просить звільнити вищезазначені речі з-під арешту та повернути їй.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити та пояснила, що бідони були надані їй батьками у користування для ведення домашнього господарства. Супутникова антена була придбана нею 25 січня 2014 року, кошти на її придбання надавав також її брат. Встановлювалась супутникова антена також за її кошти та для дітей. Всі мешканці будинку дивляться телевізор, але переважно це роблять діти. Починаючи з 1998 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, мають двох дітей, на даний час одна дитина досягла повноліття. Проживають разом з відповідачем в його будинку, користуються ним. Вона подавала до суду заяву про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, але потім вони домовились, що вона з дітьми проживає в будинку відповідача, а він не сплачує їй аліменти на утримання дітей.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що бідони дійсно надавали у користування батьки позивача, вони були старі та пошкоджені, 1950-1960 р.р. випуску. Супутникову антену дійсно купувала позивач за власні кошти (кошти їй надавав брат). На даний час позивач разом з дітьми проживає в будинку відповідача. На будинок накладено арешт, але не реалізовано, так як в ньому проживає неповнолітня дитина. Відповідач частково сплачує аліменти ОСОБА_3, скільки зможе, так як хворіє. Коли працював водієм, то аліменти відраховувались з заробітної плати. На даний час ОСОБА_2 не працює, сплачує аліменти «коли скільки зможе».

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду, в судове засідання не зявилася. Надала заперечення на позов, в яких зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у фактичних шлюбних відносинах, разом ведуть господарство та мають спільних дітей. Вважає, що дії позивача спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від сплати на її користь заборгованості по аліментах у розмірі близько 20 000,00 грн., а тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Крім того, просить розглядати справу у її відсутність (а. с. 105)

Державний виконавець Резніченко Б.С. проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що супутникова антена та 3 алюмінієвих бідони були оцінені та виставлені на аукціон для продажу . На даний час проведені торги з продажу бідонів, кошти за них перераховані, але фактично покупець бідони не забрав. Торги щодо супутникової антени вважаються такими, що не відбулися, оскільки переможець торгів не перерахував кошти. Все майно передано на відповідальне зберігання позивачу. Бідони на праві власності належать покупцю, оскільки він сплатив їх вартість. Законом не передбачено строку, протягом якого покупець має забрати свій товар.

Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обовязковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 02.02.2007 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-2736 від 13.01.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 (а. с. 30).

Згідно з актом опису і арешту майна від 28 липня 2016 року описано та накладено арешт на майно: супутникову антену та 3 алюмінієвих бідони (а. с. 56 59).

16 лютого 2017 року було проведено електронні торги, що підтверджується актом від 16.02.2017 року (а. с. 42 43). Вартість бідонів оплачена переможцем електронних торгів (а. с. 109 110).

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Згідно зі ст. ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права, чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктами 2, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз'яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до гарантійного талону магазину «Штутгарт» від 25 січня 2013 року покупцем супутникової антени зазначено позивача ОСОБА_1 (а. с. 7).

З пояснень сторін встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 знаходяться у фактичних шлюбно-сімейних відносинах з 1998 року. Проживають разом у будинку, що належить відповідачу ОСОБА_2 Ведуть спільне господарство та мають двох спільних дітей (а. с. 106, 107). Описане та арештоване майно знаходиться на території домоволодіння, що належить відповідачу ОСОБА_2, та використовується як позивачем, так і відповідачем ОСОБА_2 Крім того, позивач пояснила, що 3 алюмінієві бідони належать не їй, а її батькам, тобто вона не є власником бідонів.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд розглядає справу на підставі наданих йому доказів. Самі фактичні обставини, а саме майно супутникова антена розміщена та використовується в будинку, який належить відповідачу ОСОБА_2, придбане в період фактичних шлюбних відносин між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, свідчать про спільне придбання та користування зазначеним майном. Доказів, що підтверджують придбання позивачем супутникової антени за кошти, надані її братом, позивачем не надано.

Оскільки, позивачем не надано суду доказів на підтвердження її права власності на описане та арештоване майно, та з урахування вищезазначених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, про звільнення майна з-під арешту та повернення майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Авраменко