Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/2691/17 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

за участю секретаря Фесенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю.

В позові позивач зазначала, що з травня 2010 року вона та ОСОБА_5 мешкали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, станом на травень 2010 року вони у шлюбі не перебували. Останній шлюб ОСОБА_5 було розірвано у грудні 2002 року. Останній шлюб позивача було розірвано у 2004 році.

ОСОБА_5 постійно мешкав та був зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві особистої приватної власності.

У травні 2010 року позивач, за згодою ОСОБА_5, вселилася у вказану квартиру, в якості члена його сім'ї (дружини), для постійного проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на вказану квартиру. На час його смерті, у зареєстрованому шлюбі він не перебував. Зі слів ОСОБА_5 позивачу відомо, що у нього є повнолітня донька ОСОБА_3, яка уникала спілкування та зустрічей з батьком та яка з травня 2010 року і до смерті ОСОБА_5 жодного разу не була у квартирі батька і у її присутності з ним не зустрічалася. Крім того, ОСОБА_3 не брала участі у похованні батька.

Таким чином, позивач та ОСОБА_5 у травні 2010 року створили сім'ю, жили разом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у належній ОСОБА_6 квартирі, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний сімейний бюджет, були пов'язані спільним побутом, взаємними обов'язками та правами, надавали один одному допомогу у повсякденному житті, мали спільні інтереси, відпочивали разом, піклувалися один про одного, мали дружні та близькі стосунки та мали намір одружитися.

На підставі викладеного, позивач просила суд, встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу більше п'яти років: з травня 2010 року до 26. липня 2016 року. Судові витрати просить стягнути з відповідача ОСОБА_3

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з травня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, що підтверджуються поштовими повідомлення про вручення судової повістки ( а.с. 102 , а.с. 112 ) до апеляційного суду не з'явилися. Від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона прохає розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні апеляційної скарги наполягає (а.с. 121 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи за їх відсутності. Колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_3 та інших учасників процесу, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції розглянув заяву ОСОБА_4 про встановлення факту для наступного визнання права на спадщину по суті у порядку окремого провадження на підставі положень ст. 256 ЦПК України.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із доведеності заяви.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Так, за приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до статей 3, 234, 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (зокрема про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу) з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У разі наявності спору про право, наявність або відсутності факту, що має юридичне значення встановлюється судом в порядку позовного провадження при вирішенні спору про право.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Частиною 6 статті 235 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 цієї постанови вказано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданого 27 липня 2016 року Запорізьким міським відділом державної районної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 5287 від 27 липня 2016 року (а.с. 8).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 09 серпня 2016 року звернулась ОСОБА_3, яка є його донькою. (а.с. 47, зворот).

Наведене свідчить про те, що між сторонами існує спір про право на майно померлого ОСОБА_5, оскільки вони вважають себе спадкоємцями останнього.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 зазначала, що встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно їй для оформлення права на спадщину після померлого ОСОБА_5

При цьому, відповідачем зазначила іншого спадкоємця - дочку ОСОБА_3

Між тим, суд першої інстанції на порушення положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України не роз'яснив позивачу право на уточнення та зміну позовних вимог, виходячи з фактичних обставин справи.

Крім того, розглядаючи спір, суд, належним чином не визначився з характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню. Зокрема, пославшись на те, що позивач звернулася до суду із позовом, керувався нормами ст. 256 ЦПК України, які регулюють порядок розгляду заяви про встановлення фактів у порядку окремого провадження.

Також суд не врахував, що позивач звернулася із вказаною вимогою для наступного вирішення спору про право на спадкування, і самостійне встановлення факту родинних відносин, за наявності спору про право без вирішення спору по суті, суперечить вимогам ст. 256 ЦПК України.

Отже задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції не врахував вимог ч. 6 ст. 235 ЦПК України, та не звернув уваги на те, що в даному спорі виник спір про право, який повинен розглядатися в позовному провадженні, під час якого повинно бути визначено коло осіб, які повинні приймати участь у справі та відповідно виключають наявність підстав для розгляду заяви по суті у порядку окремому провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суд апеляційної інстанції має право постановити ухвалу про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу, роз'яснивши заявниці право на звернення до суду на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2017 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_4, що вона в порядку ч. 6 ст. 235 ЦПК України має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: