Справа № 509/2124/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

14 червня 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, в якому, просив суд, визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. на спадкове майно у виді однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, яка належала спадкодавцю на праві власності, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.06.2015 р. (реєстр. № 554), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39755075 від 26.06.2015 р. (номер запису про право власності : 10197532, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна : 37), що зокрема підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82041470 від 09.03.2017 р., мотивуючи це листом приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру з підстав того, що при розірванні шлюбу між спадкодавцем та відповідачкою ОСОБА_2 вказана квартира, як така, що набута під час шлюбу, не була поділена між ними.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, надіславши на адресу суду письмову заяву, в якій повністю підтримав позов, просив його задовольнити та на підставі ст. 158 ч. 2 ЦПК України, слухати справу за його відсутністю (а.с. 66,67).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, надавши суду письмову заяву про згоду з позовом і проханням про слухання справи за її відсутності (а.с. 68).

Дослідивши матеріали справи та спадкову справу № 336/2016, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

За загальним правилом - кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст.ст. 10,11 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона - повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі - розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_3, який є батьком позивача та колишнім чоловіком відповідачки, шлюб між якими був розірваний 08.09.2015 р. згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 08.09.2015 р. - помер ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1., свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 15.04.1977 р. (а.с. 5,7,8).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. відкрилася спадщина на спадкове майно у виді однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, яка належала спадкодавцю на праві власності, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.06.2015 р. (реєстр. № 554), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39755075 від 26.06.2015 р. (номер запису про право власності : 10197532, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна : 37), що зокрема підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82041470 від 09.03.2017 р., яку прийняв позивач, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою від 03.05.2017 р. № 359 та від прийняття якої і отримання нотаріального свідоцтва на яку відмовилась відповідачка згідно її нотаріально посвідченої заяви від 03.05.2017 р., зазначивши, що вказана спадкова квартира була особистою власністю спадкодавця її колишнього чоловіка ОСОБА_3, у зв'язку з чим, вона не зверталась з заявою на виділ частки спільного майна подружжя (а.с. 46-48,51-52,62,63).

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті свого батька, в порядку ст. 1261 ЦК України залишився позивач, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 336/2016 р.

Аналізуючи приписи норм вищевказаного законодавства та статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого.

Керуючись ст. ст. 10,11,57-60,209,212,213,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1233,1234,1236,1247,1268,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити ;

2.Визнати за ОСОБА_1 - право власності, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. на спадкове майно у виді однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м, яка належала спадкодавцю на праві власності, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39755075 від 26.06.2015 р. (номер запису про право власності : 10197532, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна : 37).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Гандзій Д.М.