АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/230/17 Номер провадження 22-ц/786/1776/17Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Дорош А.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська районна державна адміністрація про визнання договорів поновленими, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, з наступним уточненням позовних вимог (а.с. 46-47), посилався на те, що 20.04.2007 року між ним та Машівською районною державною адміністрацією були укладені договори оренди землі, які розташовані за межами населеного пункту Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:006:0022, загальною площею 11, 8893 га та кадастровий номер :00:006:0015, загальною площею 12,9954 га, строком на 5 років. 16.03.2012 року між ним та відповідачем було укладено угоду про продовження терміну дії вказаних договорів оренди строком на 3 роки. На даний час строк дії вказаної угоди сплив і відповідач не надає погодження на подальше продовження дії договорів оренди. Тому, позивач вважає, що згідно законодавства України, він має переважне право на укладення договору оренди землі, оскільки має намір скористатися своїм правом, для чого виконав усі необхідні дії, а саме, у строк, визначений законодавством звернувся з відповідними заявами до орендодавця. У звязку з викладеним, позивач остаточно просив суд визнати поновленими на тих самих умовах договори оренди землі від 20.04.2007р. площею 11, 8893 га та 12, 9954 га строком до 26 березня 2022 року.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 рокуу задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська районна державна адміністрація про визнання договорів поновленими - відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 рокускасуватита ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, а також таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції неповно зясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Судове засідання проводилось за участі представників сторін, за відсутності інших сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що 20 квітня 2007 року між орендодавцем Машівською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_2 були укладені договори оренди земельних ділянок, розташованих на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:006:0015, загальною площею 12,9954 га та кадастровий номер :00:006:0022, загальною площею 11, 8893 га, строком на 5 років (п.8), зі сплатою орендної плати у розмірі 150,00 грн. за 1,00 га у рік, яка переглядається щорічно (а.с.6-9). Вказані договори були зареєстровані в Машівському районному відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 22 червня 2007 року за №55 та №56, відповідно, що стверджується відміткою у вказаних договорах (а.с.7, 9). 22.06.2007 року встановлено межі земельних ділянок, переданих в оренду, та складено відповідні акти прийому-передачі земельних ділянок (а.с. 12-17).

У подальшому, 26 березня 2012 року між орендодавцем Машівською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_2 були укладені угоди про продовження терміну дії договорів оренди земельної ділянки №55, загальною площею 12,9954 га та № 56, загальною площею 11,8893 га, терміном на 3 роки (а.с.10,11), які зареєстровані 25.07.2012 року.

Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач ОСОБА_2, вказував, що в звязку з закінченням строку дії угоди він 08.06.2015, 26.08.2015 та 24.12.2015 звертався з відповідними листами до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про продовження дії договорів оренди на земельні ділянки площею 11, 889 га та 12,9954 га на території Павлівської сільської ради терміном на 10 років. Однак, станом на 09.04.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області безпідставно не надало погодження на продовження дії договору оренди землі.

Не бажаючи порушувати закон та використовувати в подальшому земельні ділянки без належних правових підстав, на даний час позивач ними не користується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були дотримані умови визначені ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для продовження терміну дії договорів, а тому підстави для поновлення договорів від 20.04.2007 року відсутні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно зясував обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Проте, при оцінці зібраних по справі доказів, місцевий суд, при вирішенні заявлених позивачем вимог прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Частинами першою пятою статті 33 Закону України Про оренду землі (в редакція яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем дотримано наведені вимоги закону, зокрема останній належно виконував свої обовязки за договором, за 1,5 місяці до закінчення строку дії оренди звернувся до відповідача з повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди надавши при цьому копію подальшого договору оренди. Відповідачем обовязок щодо своєчасного і належного розгляду клопотання позивача не виконано, та навпаки безпідставно затягнено його розгляд, з кінцевим рішення яке не відповідає положенням ч.2 ст. 134 ЗК України.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що позивачем не дотримано строку подачі повідомлення про поновлення договорів та не долучено копію додаткової угоди, є необґрунтованими, та не можуть братися до уваги, оскільки по перше, додаткові угоди про продовження терміну дії договорів оренди набрали чинності 25.07.2012 року, а тому строк дії договорів оренди відповідно закінчується 25.07.2015 року, а не 22.06.2015 року, як зазначено місцевим судом, по друге зі змісту листів сторін, вбачається, що позивачем долучалося до повідомлення копії договорів оренди, і як він стверджує, це були саме додаткові угоди щодо продовження строків оренди. Дані обставини не спростовані відповідачем, це при тому, що зі змісту відповідей надісланих останнім позивачу, мова про недотримання позивачем вимог закону в цій частині не йшлася, а фактично відбувалося вже погодження істотних умов договорів. Дане погодження фактично завершено 26.08.2015 року, проте відповідач безпідставно ухилився від прийняття рішення про поновлення дії договорів оренди та в кінці запропонував отримання даних ділянок в оренду за інших умовах Визнати поновленим договір оренди землі від 20 квітня 2007 року на земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, з кадастровим номером :00:006:0022, загальною площею 11,8893 га.

.Одночасно, колегією суддів, взято до уваги, той факт, що припинення використання позивачем земельних ділянок, не повязано з відмовою останнього продовжувати договори оренди, а є наслідком бажання позивача проводити використання земельних ділянок суто при наявності на те правових підстав, а саме після вирішення питання про поновлення дії договорів оренди.

За таких обставин, зважаючи на викладені вище висновки колегії суддів, вимоги позивача про захист його прав на переважне поновлення договорів оренди земельними ділянками є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відповідно рішення суду першої інстанції скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК, є важливим чинником, без якого укладення договору оренди земельної ділянки є неможливим. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Вимоги позивача про поновлення договорів оренди на тих самих умовах, що й діяли до моменту їх завершення, є необґрунтованими, передчасними та такими, що порушують принцип свободи договору, а тому вони в цій частині задоволенню не підлягають. На думку, колегії суддів, істотні умови договору, повинні бути узгодженні сторонами у строки зазначені договором, з моменту набрання рішенням суду законної сили, та відповідно відображені у додатковій угоді..

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року з ухвалення нового.

Керуючись ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання договорів поновленими - задовольнити частково.

Визнати поновленим договір оренди землі від 20 квітня 2007 року на земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, з кадастровим номером :00:006:0022, загальною площею 11,8893 га.

Визнати поновленим договір оренди землі від 20 квітня 2007 року на земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, з кадастровим номером :00:006:0015, загальною площею 12,9954 га.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: