Справа № 202/452/17
Провадження № 2-п/202/136/2017
УХВАЛА

31 липня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та скасування держаної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 16 вересня 2009 року.

31 липня 2017 року, через канцелярію суду, позивачем подана заява заяву про забезпечення позову, в якій остання просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна №01), яка належить ОСОБА_3 та заборонити останньому здійснювати будь-які дії (уповноваження інших осіб на укладання правочинів, передача в заставу, тощо), направлені на відчуження майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Заяву мотивує тим, що вищезазначене нерухоме майно є предметом спору вищезазначеної справи та невжиття заходів забезпечення позову зумовить можливість для відповідача, до вирішення справи по суті, відчужити це нерухоме майно, що в свою чергу, ускладнить виконання рішення суду.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

У відповідності до частини першої та третьої ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для забезпечення позову: невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Обовязок доведення існування підстав для забезпечення позову покладається на позивача, який заявив про вжиття відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до заяви про забезпечення позову, власником квартири АДРЕСА_1, на час розгляду справи, є відповідач ОСОБА_3

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовними вимогами про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_3, укладений 16 вересня 2009 року.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що будь-яке відчуження майнових прав, що виникли на підставі договору дарування квартири від 16 вересня 2009 року на квартиру №306 загальною площею 30 кв. м., що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101, може призвести до утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що відчуження об'єкту нерухомості, що є предметом спору, може призвести до утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, з урахуванням обставин, на які посилається позивач, приймаючи до уваги те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та направлені на захист прав позивача, суд вважає можливим вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права, що виникли на підставі договору дарування квартири від 16 вересня 2009 року, а саме на квартиру №306 загальною площею 30 кв. м., що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101 та забороною ОСОБА_3 будь-якого відчуження вищезазначеного обєкта інвестування.

Керуючись ст. 151 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майнові права, що виникли на підставі договору дарування квартири від 16 вересня 2009 року, а саме на квартиру №306 загальною площею 30 кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101.

Заборонити ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) будь-яке відчуження майнових прав, що виникли на підставі договору дарування квартири від 16 вересня 2009 року, а саме на квартиру №306 загальною площею 30 кв.м., що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Верещагіна, буд. 101.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання і не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Волошин Є.В.