Провадження № 4с/200/95/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

при секретарі: Санжаровській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобовязання зняти арешт та заборону відчуження з майна та коштів.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що в провадженні Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ знаходилось виконавче провадження № 31172089 щодо виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2012 року № 2-6460/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1310000,00 грн., судових витрат у сумі 1700,00 грн., а всього 1311700,00 грн. 10 лютого 2012 року державним виконавцем Корчемкіною М.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 24 грудня 2013 року старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», проте арешт, накладений на майно боржника, знятий не був. 24 червня 2015 року представником боржника до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ було подано заяву про зняття арешту з майна боржника з огляду на те, що зазначене виконавче провадження завершене. 01 липня 2015 року представник боржника отримав відмову у скасуванні арештів, з тих підстав, що виконавчий лист повернуто стягувачу з правом на повторне предявлення виконавчого документа на примусове виконання, а відповідно до ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у провадженні, завершеному з таких підстав, арешти з майна не знімаються. Заявник вважає відмову Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ безпідставною та такою, що порушує його законні права та інтереси, оскільки з моменту набрання законної сили рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, пройшло більше трьох років, що виключає можливість предявити рішення до виконання, а отже, відпала необхідність у арешті майна. Крім того, норми Закону України «Про виконавче провадження» не виключають можливості зняття арешту з майна, належного боржнику, при поверненні виконавчого документа стягувачу. Зазначає також, що ним пропущено строк для подачі скарги з поважних причин, оскільки він уже звертався до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ, однак провадження у справі було припинено ухвалою від 14.06.2016 року та встановлено, що питання про зняття арешту необхідно розглядати в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Належним чином засвідчену копію ухвали суду представник заявника отримав лише 04.07.2016 року.

На підставі викладеного, заявник просить суд поновити строк для подання скарги на бездіяльність Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ, який пропущений з поважної причини. Визнати незаконною бездіяльність Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ. Зобовязати Красногвардійський відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 10.02.2012 року в рамках виконавчого провадження № 31172089 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2012 року № 2-6460/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1310000,00 грн., судових витрат у сумі 1700,00 грн., а всього 1311700,00 грн. Зобовязати Красногвардійський відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ зняти заборону відчуження будь-якого рухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладені постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 10.02.2012 року в рамках виконавчого провадження № 31172089 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2012 року № 2-6460/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1310000,00 грн., судових витрат у сумі 1700,00 грн., а всього 1311700,00 грн.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій викладені в скарзі вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу у відсутність представника скаржника.

Представник Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 10 лютого 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 31172089 з виконання виконавчого листа № 2-6460/11, виданого 30.01.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1310000,00 грн., судових витрат у сумі 1700,00 грн., а всього 1311700,00 грн.

10 лютого 2012 року Державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 у рамках зазначеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення 1311700,00 грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого рухомого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми боргу.

24 грудня 2013 року старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

Згідно листа в.о. начальника Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_6 від 01.07.2015 року, виконавче провадження № 31172089 завершено постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.7 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» з правом стягувача на повторне предявлення виконавчого документа на повторне виконання. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у провадженні, завершеному з таких підстав, арешти з майна не знімаються.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст. 48 цього Закону.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 24 грудня 2013 року було повернуто виконавчий документ стягувачу, але заходи забезпечення виконання рішення у вигляді арешту коштів боржника державним виконавцем не було скасовано.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Норма статті 41 Конституції України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1,2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

З матеріалів справи вбачається, що в строк для повторного пред'явлення для виконання виконавчий лист не пред'являвся, в звязку з чим подальше існування арешту на майно боржника та заборон на його відчуження, на думку суду, є недоцільним.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця та зобовязання зняти всі арешти та заборони відчуження з майна та коштів підлягає задоволенню, а арешти накладені на майно боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № ВП 31172089 підлягають скасуванню.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що вперше скаржник звернувся до суду за захистом своїх прав 20 липня 2015 року шляхом подачі позову до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про зняття арешту. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року у відкритті провадження за зазначеним позовом відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року скасовано та передано питання до суду першої інстанції на новий розгляд. В подальшому, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ про зняття арешту, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судове практику в справах про зняття арешту з майна», згідно якої у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Враховуючи, що на час подачі ОСОБА_2 позову до суду в 2015 року єдиної судової практики щодо порядку розгляду справ зазначеної категорії не було, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 року, суд вважає, що заявником пропущено строк звернення до суду з скаргою на дії державного виконавця з поважних причин, тому він має бути поновлений.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на бездіяльність Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, який пропущений з поважної причини.

Визнати незаконною бездіяльність Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Зобовязати Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 10.02.2012 року в рамках виконавчого провадження № 31172089 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2012 року № 2-6460/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1310000,00 грн., судових витрат у сумі 1700,00 грн., а всього 1311700,00 грн.

Зобовязати Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти заборону відчуження будь-якого рухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладені постановою Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 10.02.2012 року в рамках виконавчого провадження № 31172089 з примусового виконання виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2012 року № 2-6460/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1310000,00 грн., судових витрат у сумі 1700,00 грн., а всього 1311700,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску