Номер провадження 2/229/1297/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди користування квартирою шляхом зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкоди користування квартирою шляхом зняття з реєстрації

У позові вказала, що 12 липня 2006 року вона набула права власності на ? двокімнатної квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1. 06 жовтня 2009 року, за правом на спадщину за законом, вона набула право власності на іншу ? частину цієї квартири. Зазначає, що крім неї в квартирі зареєстрований її онук відповідач по справі ОСОБА_2 Онук більш пяти років тому (2011 році) виїхав до РФ на постійне місце мешкання, та до м. Дружківка більше не приїжджав і до квартири не зявлявся. У звязку з тим, що реєстрація ОСОБА_2 в квартирі, яка їй належить, значно ускладнює здійсненню її права користуватись власністю, а також ускладнює узгодження різного роду договорів з комунальними службами міста, беручи до уваги те, що відповідач вже більше пяти років не мешкає в квартирі, яка належить зараз позивачці, вона вирішила звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

В судове засідання, позивачка не зявилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 28).

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду заяву про поважність пропуску судового засідання або про проведення розгляду справи у його відсутність, заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд розглядає справу, керуючись вказаною нормою закону, а не ст. ст. 71,72 ЖК України, оскільки житло позивача є і було на період проживання відповідача приватним.

Суд встановив, що позивачка є власником квартири №15 жилого будинку № 43 по вул. Солідарності в м. Дружківка Донецької області, загальною площею - 44,90 кв. м, що підтверджується

свідоцтвом про право власності на житло, а саме ? частини зазначеної квартири, від 12 липня 2006 року, зареєстрованим в реєстрі за №10042, посвідченим заступником міського голови Міської ради ОСОБА_3 /а.с. 6/;

свідоцтвом про право на спадщину за законом, а саме ? частини зазначеної квартири, від 06 жовтня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-2215, посвідченим державним нотаріусом ОСОБА_4 /а.с. 5/.

За адресою спірної квартири, крім позивача зареєстровано місце проживання її онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23 лютого 2010 року /а.с. 11,14/.

З 2011 року відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі, не несе витрат на її утримання, не сплачує комунальні платежі, виїхав до Російської Федерації та проживає за адресою: Російська Федерація, м. Гуково. Факт не проживання відповідача підтверджується актами від 15 жовтня 2014 року, та від 23 червня 2017 року, складених головою територіального комітету мікрорайону № 10 «Піонерський» м. Дружківки, ОСОБА_5, за участю сусідів / а. с. 9,10/.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150,156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідач відсутній в квартирі понад шість років, без поважних причин, що порушує права власника житла, яка на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, будь-яких інших домовленостей між ними не існує.

Таким чином, суд вважає, що позов про усунення перешкоди користування квартирою шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 346, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про усунення перешкоди користування квартирою шляхом зняття з реєстрації задовольнити .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким що втратив право користування житлом, а саме квартирою № 15 жилого будинку №43 по вул. Солідарності, в м. Дружківка Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є. В. Петров