У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 25 серпня 2016 року, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Економічному університеті м. Вроцлав Республіка Польща, у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн щомісячно, на період навчання з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 23 років, зокрема до 25 грудня 2020 року, а також стягнути додаткові витрати, пов'язані з оздоровленням, особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини у зв'язку з наявністю в неї здібностей, талантів, які були витрачені до повноліття дитини у розмірі 73 091,99 грн та судові витрати.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дочку, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їхньої повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 6 000 грн щомісячно, на період навчання, до досягнення дочкою ОСОБА_4 двадцяти трьох років, починаючи з дня пред'явлення позову 21 березня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2017 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, змінено, зменшено розмір аліментів з 6 000 грн до 1 500 грн.

В решті оскаржуване рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та рішення апеляційного суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з яким також погодився апеляційний суд, керуючись положеннями статті 199 СК України та виходячи із пояснень позивача про те, що із травня 2016 року відповідач взагалі перестав надавати грошові кошти на утримання своєї доньки, яка продовжує навчання, а їй самій важко утримувати свою дитину.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину, суди керувалися тим, що чинним законодавством не передбачено стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а додаткові витрати, які понесла позивач до досягнення їхньою донькою повноліття, не можуть бути стягнуті, оскільки відповідач на той момент належним чином здійснював оплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі встановленому ухвалою Рівненського міського суду про затвердження мирової угоди від 23 листопада 2004 року та добровільно надавав кошти на додаткові потреби дочки.

Зменшуючи розмір аліментів, апеляційний суд виходив з того, що донька позивача не позбавлена можливості забезпечити собі навчання за рахунок наявного у неї нерухомого майна, а також з того, що позивач не надала будь-яких доказів, що до моменту звернення до суду із своїм позовом, ОСОБА_3 ухилявся від свого обов'язку по утриманню своєї доньки, а навпаки в матеріалах справи наявні достатні та переконливі докази, згідно з яких вбачається, що відповідачем на ім'я своєї доньки було відкрито картковий рахунок, на який той продовжував здійснював перерахування грошових коштів і після досягнення донькою сторін повноліття, а припинив це робити тільки у травні 2016 року, коли до нього був пред'явлений позов у даній цивільній справі.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко