Справа № 161/2092/17
Провадження № 4-с/161/65/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.Ю.,

з участю скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця Постоловського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою. Просить суд скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 вересня 2016 року, винесену державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_2 Визнати дії державного виконавця другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_2, які виявилися у винесенні постанови про повернення виконавчого листа № 161/15098/15-ц від 14 грудня 2015 року без виконання неправомірними і зобовязати прийняти виконавчий лист до виконання і виконати рішення суду з підстав, викладених в скарзі.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав у ній викладених, просив скаргу задовольнити.

Субєкт оскарження, старший державний виконавець Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2, в судовому засіданні скаргу заперечував. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали скарги, копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ повертається стягувачу, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 27 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, виконавчий документ був повернутий стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому, субєктом оскарження на засадах змагальності сторін суду взагалі не доведено та не надано доказів на підтвердження проведення ним перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3 з періодичністю, встановленою Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки в копіях матеріалів виконавчого провадження наявні копії відповідних запитів від 08 червня 2016 року (а.с. 44) та лише один запит щодо виявлення рахунків боржника від 29 серпня 2016 року (а.с. 50). При цьому, виконавче провадження було відкрите 18 квітня 2016 року (а.с. 59).

Таким чином, субєктом оскарження на засадах змагальності сторін суду не доведено вжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, а також ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Та, як наслідок, не підтверджено обґрунтованість прийнятої постанови від 27 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що постанова старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 від 27 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві була винесена з порушенням прав скаржника та положень Закону України «Про виконавче провадження». А також те, що на засадах змагальності сторін субєктом оскарження суду не надано всіх належних доказів, які свідчили про законність та обґрунтованість постанови від 27 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги шляхом визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При цьому не підлягає до задоволення вимога скаржника про зобовязання старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 прийняти виконавчий лист до виконання і виконати рішення суду. Оскільки суд не наділений повноваженнями давати вказівки державному виконавцю та примушувати до вчинення дій по виконавчому провадженню. А тому за таких обставин, дана вимога до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом при розгляді справи встановлено, що скаржником при зверненні до суду з скаргою заявлено дві вимоги немайнового характеру. При цьому суд прийшов до висновку про задоволення однієї вимоги немайнового характеру. А тому підлягає стягненню з відділу ДВС на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що судом постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, а тому він стягується з відділу ДВС в дохід держави. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області на користь держави судового збору в сумі 640,00 гривень.

Керуючисьст. ст.386 - 388 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві - задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.09. 2016 року визнати неправомірною та скасувати.

Стягнути Другого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Уразі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному обємі складена

21 липня 2017 року.