Справа № 738/899/17 Провадження № 22-ц/795/1527/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Парфененко О. Я. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:СКРИПКИ А.А.,ХАРЕЧКО Л.К.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року у справі за позовом Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області до ОСОБА_5 про відшкодування збитків в порядку регресу,

третя особа - Менський районний центр зайнятості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року у задоволенні позову Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області до ОСОБА_5 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовлено.

В апеляційній скарзі Волосківська сільська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з ОСОБА_5 на користь Волосківської сільської ради 12 914 грн. в рахунок повного відшкодування збитків в порядку регресу та 1684 грн. судового збору, а всього 14 598 грн. 55 коп.

За доводами заявника, позовні вимоги Волосківської сільської ради не були взагалі розглянуті по суті і не надана правова оцінка тому, що ОСОБА_5 заподіяла збитки позивачу. Заявник стверджує, що за період з 12 квітня 2014 року по 15 вересня 2015 року ОСОБА_5 умисно приховала від правосуддя отримання соціальної допомоги по безробіттю в сумі 11 314,55 грн. і за цей період на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року отримала середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22 581,96 грн. без урахування доходу у виді соціальної допомоги по безробіттю, а тому ОСОБА_5 повинна відшкодувати Волосківській сільській раді збитки на суму 11 314,55 грн. та 1 600 грн. судового збору, які позивач на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року відшкодував Менському районному центру зайнятості.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи Волосківській сільській раді у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що добровільне виконання позивачем рішення Господарського суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року в частині стягнення на користь Менського районного центру зайнятості забезпечення (допомоги по безробіттю), яке було надано ОСОБА_5, не є підставою для відшкодування шкоди в розумінні ч.1 ст.1172 ЦК України, оскільки ці кошти були стягнуті відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за яким саме з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року, поновлено ОСОБА_5 строк звернення до суду. Визнано незаконними рішення виконавчого комітету Волосківської сільської ради від 08 квітня 2014 року №16 та розпорядження голови Волосківської сільської ради від 11 квітня 2014 року №12. Поновлено ОСОБА_5 на роботі на посаді директора Волосківського будинку культури з 12 квітня 2014 року. Стягнуто з Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 квітня 2014 року по 15 вересня 2015 року в розмірі 22 581 грн. 96 коп. та 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року позовні вимоги Менського районного центру зайнятості до Волосківської сільської ради про стягнення 11 314,55 грн. забезпечення ОСОБА_5 (допомоги по безробіттю) за період з 02.09.2014 року по 20.08.2015 року задоволено повністю. Стягнуто з Волосківської сільської ради на користь Менського районного центру зайнятості 11 314,55 грн. забезпечення (допомоги по безробіттю). Стягнуто з Волосківської сільської ради в дохід Державного бюджету України 1 600 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області, 05 квітня 2017 року Волосківська сільська рада сплатила на користь Менського районного центру зайнятості 11 314,55 грн. забезпечення (допомога по безробіттю) та 1 600 грн. судового збору.

У червні 2017 року Волосківська сільська рада звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_5 про відшкодування збитків в порядку регресу як винної особи у заподіянні шкоди з підстав, визначених ст.ст. 1172, 1191 ЦК України, посилаючись на те, що ОСОБА_5 під час розгляду справи у суді про поновлення її на роботі не повідомила суд про отримання нею допомоги по безробіттю, що призвело до заподіяння збитків Волосківській сільській раді на суму 11 314,55 грн. та 1 600 грн. судового збору, а всього на загальну суму 12 914,55 грн., які Волосківська сільська рада відшкодувала Менському районному центру зайнятості.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згіднодо ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 37 постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198 «Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня, зокрема, поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, яке набрало законної сили.

На момент отримання ОСОБА_5 від Менського районного центру зайнятості допомоги по безробіттю в розмірі 11 314,55 грн. вона мала статус безробітного і отримала ці кошти як безробітна, оскільки була звільнена з посади директора Волосківського будинку культури з 12 квітня 2014 року. Вини ОСОБА_5 у заподіянні збитків позивачу немає, оскільки вона була звільнена на підставі незаконного рішення виконавчого комітету Волосківської сільської ради від 08 квітня 2014 року №16 та розпорядження голови Волосківської сільської ради від 11 квітня 2014 року №12 і поновлена на роботі 15 вересня 2015 року за рішенням Апеляційного суду Чернігівської області.

Відтак, доводи заявника про приховування ОСОБА_5 отриманої допомоги по безробіттю під час розгляду справи про поновлення її на роботі є безпідставними.

За викладених обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що виконання позивачем рішення Господарського суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року про сплату на користь Менського районного центру зайнятості 11 314,55 грн. забезпечення ОСОБА_5 (допомоги по безробіттю) за період з 02.09.2014 року по 20.08.2015 року не є підставою для відшкодування шкоди в порядку регресу з ОСОБА_5, оскільки ці кошти були стягнуті з позивача в порядку ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наведені позивачем в апеляційній скарзі мотиви незгоди з рішенням суду першої інстанції ґрунтуються на довільному тлумаченні заявником положень правових норм.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обг"рунтовано відмовив Волосківській сільській раді у задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального права та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2017 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: