АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1894/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1021/17Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника позивача - адвоката Матвієнка С.М., відповідача ОСОБА_3, його представників ОСОБА_4 та адвоката Бойченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - Бойченко Ганни Володимирівни та апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Територіальної громади м.Горішні Плавні в особі Горішньоплавнінської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка і жінки та визнання прав власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом ОСОБА_3, Територіальної громади м.Горішні Плавні в особі Горішньоплавнінської міської ради про встановлення факту її проживання однією сім'єю як чоловіка і жінки без шлюбу з ОСОБА_7 в період з 2003 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 Також просила визнати за нею в порядку спадкування за законом першої черги як особи, яка проживала з померлим однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, на ? частину будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_3

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з 2003 року до дня смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Додатковим рішенням від 13 квітня 2017 року вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржили сторони.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах відповідача ОСОБА_3, адвокат Бойченко Г.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_7

Зазначає про помилковість застосування судом до спірних правовідносин в частині проживання однією сім'єю з 2003 р. норм Сімейного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 р.

Вважає, що встановлення факту проживання однією сім'єю з 2003 р. є припущенням та не містить конкретної дати відліку вказаного факту.

Заперечує застосування судом норм ст.74 СК України, яка врегульовує майнові правовідносини щодо спільно нажитого майна між чоловіком та жінкою, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, тоді як такі вимоги позивачкою не заявлялися. Враховуючи, що позивачка просила встановити факт , необхідний для оформлення спадщини, вважаючи, що належить до першої черги спадкоємців, тоді як вона у разі встановлення заявленого факту належить до четвертої черги спадкоємців, а відповідач, як рідний брат померлого, є спадкоємцем другої черги, тому заявлений у позові факт не створює юридичних наслідків, а отже в позові необхідно було відмовити.

Не погоджується з наданою судом оцінкою показань свідків та пояснень позивачки, посилаючись на їх заінтересованість.

Зазначає, що померлий мав щомісячні пенсійні виплати в сумі 2800грн., мав депозитний вклад у банку, автомобіль та був матеріально забезпечений, а отже не потребував допомоги чи стороннього догляду зі сторони позивачки.

Доводить припинення ОСОБА_7 відносин із позивачкою у 2013 році.

Позивачка ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у позовних вимогах щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

Вважає, що, оскільки факт проживання її однією сім'єю з ОСОБА_7, як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу на протязі більш як десяти років доведений, тому вона має право на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про їх відхилення, враховуючи наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 травня 2015 року помер ОСОБА_7./а.с.27 т.1/

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.02.2016, наданої Комсомольською державною нотаріальною конторою, 14.07.2015 року відкрита спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7. Із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7 звернулися брат померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як особа, яка проживала з померлим однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. /а.с.163-165 т.1/

Згідно з довідками Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 12.03.2009 року №№93-94, від 03.07.2015 року №409, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом в АДРЕСА_3 та вели спільне господарство./а.с. 18-20 т.1/

Вказаний будинок вони купили у рівних частках згідно договору купівлі-продажу від 20.06.2009 року./а.с.11-12 т.1/

Згідно договору купівлі-продажу від 20.06.2009 р. ОСОБА_7 продав належну йому квартиру АДРЕСА_2 та згідно іншого договору купівлі-продажу від 20.06.2009 року купив квартиру АДРЕСА_4 /а.с.173, 16 т.1/

Постановою Верховної Ради України від 19 травня 2016 року місто Комсомольськ перейменовано на місто Горішні Плавні, а відповідно до рішення двадцятої сесії сьомого скликання Комсомольської міської ради від 21 червня 2016 року встановлено найменування представницького органу самоврядування у місті Горішні Плавні - Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області.

Задовольняючи позов в частині встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 2003 року до дня смерті останнього 09 травня 2015 року, міський суд виходив з доведеності такого факту стабільними, послідовними та узгодженими показаннями свідків, а також письмовими доказами щодо їх спільного придбання домоволодіння та спільного ведення підсобного господарства. Відмовляючи у позові в частині визнання права власності на спадкове майно, суд першої інстанції зазначив, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1267 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на їх повному з'ясуванні та правильно застосованих норах матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг правильність висновків місцевого суду не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням та переоцінки доказів.

Не заслуговує на увагу посилання представника відповідача нібито на припущення місцевого суду щодо визначення 2003 року, як початку строку, від якого починається відлік спільного проживання позивачки та покійного ОСОБА_7 Оскільки за нормою ст.1264 ЦК України необхідно встановити строк проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а в даній справі - не менше як п'ять років до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що доведено належними та допустимими доказами, тому визначення судом початку відліку строку 2003 роком не є припущенням.

При цьому не можна визнати порушенням норм матеріального права застосування судом першої інстанції при обгрунтуванні своїх висновків норм Сімейного кодексу України, оскільки спільне проживання позивачки і спадкодавця тривало на протязі тривалого часу, в тому числі, більш десяти років від дня набрання чинності вказаного кодексу. В даному випадку юридичне значення має період часу, який повинен бути не менше як п'ять років до дня смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що є доведеним.

Викладені в апеляційній скарзі представником відповідача заперечення щодо доведеності факту спільного проживання однією сім'єю позивачки зі спадкодавцем до дня смерті останнього зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку відповідно до вимог ст.ст.58,59,212 ЦПК України.

Колегія суддів також не погоджується з доводами апеляційної скарги представника відповідача щодо відсутності юридичних наслідків для позивачки при встановленні заявленого нею факту.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, віднесено факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення даного факту правомірно проведено судом першої інстанції у позовному провадженні, оскільки поряд із встановленням факту були заявлені позовні вимоги щодо спадкового майна. Відсутність підстав для спадкування позивачки у першу чергу не є підставою для відмови у позові в частині встановлення заявленого факту.

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача на забезпеченість спадкодавця та відсутність у нього потреби в допомозі чи сторонньому догляді зі сторони позивачки - не впливають на встановлений судом факт їх проживання однією сім'єю, ведення спільного господарства, спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї, наявність взаємних прав та обов'язків тощо.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, якими вона обґрунтовує своє право на спадкування за законом у першу чергу, оскільки фактично проживала однією сім'єю з ОСОБА_7 як чоловік і дружина на протязі більше десяти років, зводяться до хибного тлумачення норми ст.1261 ЦК України та не спростовують правильність висновків міського суду щодо безпідставності таких позовних вимог.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє апеляційні скарги сторін та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - Бойченко Ганни Володимирівни та апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної карги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя / підпис/ Л.І.Пилипчук

Судді / підпис/ Ю.В.Дряниця

/ підпис/ Т.О.Кривчун

З оригіналом згідно:

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук