Справа № 2-2323/11
Провадження № 8/761/35/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 березня 2011 року в цивільній справі № 2-2323/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 01.03.2011 року в цивільній справі № 2-2323/11, у зв'язку з нововиявленими обставинами, та ухвалити рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування заявник посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 01.03.2011 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у цивільній справі № 2-2323/11, а саме розірвано усний договір про надання послуг по забезпеченню необхідної документації та отримання дозволу для реалізації проекту будівництва житлового будинку, укладений між ОСОБА_2 та ним, а також стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 366400,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а всього 373220,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.11.2013 року рішення суду 1-ї інстанції було залишено без змін.

Після набрання рішенням законної сили йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду справи. Так, на момент розгляду існував саме письмовий договір, а не усний. 10.09.2009 року ними був підписаний акт виконаних робіт до договору про надання послуг по забезпеченню необхідної документації та отримання дозволу для реалізації проекту будівництва житлового будинку, відповідно до якого позивач визнав, що послуги були виконані в повному обсязі, претензій до нього він не має. Крім того, визнав, що він заборгував йому (ОСОБА_1.) суму в розмірі 200000,00 доларів США, які зобов'язувався сплатити до 01.09.2012 року в гривні по курсу НБУ на день сплати.

Приблизно в жовтні 2009 року вказані документи у нього були вилучені УДСБЕЗ ГУМВС України в м.Києві. При його зверненні до даної установи щодо повернення документів йому було повідомлено про те, що їх неможливо знайти. На момент розгляду справи він був впевнений, що даних документів не існує. Проте, на початку серпня 2015 року після його звернення до Управління протидії злочинності у сфері економіки ГУМВС України в м.Києві з проханням повернути документи ним було отримано листа за Вих. №7/3-3294 від 17.08.2015 року, яким його було повідомлено про те, що вилучені у нього документи він може отримати.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі, а саме скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмити в задоволенні позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом, причини неявки суду повідомлено не було. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 365 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за нововиявленими обставинами за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 01.03.2011 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення грошових коштів задоволено, а саме розірвано усний договір про надання послуг по забезпеченню необхідної документації та отримання дозволу для реалізації проекту будівництва житлового будинку, укладений між сторонами, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 366400,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а всього 373220,00 грн.

Вказаним рішенням суду було встановлено, що 24.06.2008 року між сторонами був укладено усний договір про надання послуг. За цим договором відповідач взяв на себе зобов?язання підготувати необхідну документацію та отримати дозвіл для реалізації проекту будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. На виконання даного договору відповідач отримав від позивача в якості передоплати грошову суму в розмірі 366400,00 грн. Факт передачі грошей підтверджується розпискою від 24.07.2008 року. Однак, відповідачем не було вчинено жодної дії по виконанню взятих на себе зобов'язань по договору та не повернуто прийнятих коштів.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.11.2013 року рішення суду 1-ї інстанції було залишено без змін. Вважаючи законним та обґрунтованим рішення суду 1-ї інстанції, апеляційна інстанція зазначила на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи.

Разом з тим, звернувшись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заявник надав договір на надання послуг по забезпеченню необхідною документацією та отримання дозволів для реалізації проекту будівництва жилого будинку, укладений саме 24.07.2008 року між ТОВ «Левінта 777» та ОСОБА_1, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов?язання надати замовнику послуги по забезпеченню необхідною документацією і отримання дозволів для реалізації проекту будівництва жилого будинку з приміщеннями соціальногосподарського призначення і підземним паркінгом, на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п.2.2. даного договору виконавець зобов?язався надати послуги якісно та в строк до 24.11.2008 року. 10.09.2009 року між ТОВ «Левінта 777», в особі директора Сергеєвої Т.Г., діючої на підставі Статуту, спільно з засновником ТОВ «Левінта 777», ОСОБА_2, згідно Статуту та Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств України, та ОСОБА_1 було складено акт виконаних робіт до договору, відповідно до якого останній визнає, що грошові кошти, отримані згідно розписок від 24.07.2008 року на суму 366400,00 грн., 04.08.2008 року на суму 92400,00 грн., 19.09.2008 року на суму 543900,00 грн., що складає загальну суму 1002700,00 грн. були сплачені як передоплата згідно п.2.2 по вищевказаному договору. Пунктом 2 даного акту занотовано, що замовник визнає, що на дату складення цього акту виконавець надав всі необхідні послуги по забезпеченню необхідною документацією і отриманням дозволів для реалізації проекту будівництва жилого будинку на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно п.2.1. договору, за виключенням останніх чотирьох підпунктів, так як їх виконання можливо тільки у разі надання замовником необхідних документів, а саме: договору на генпідрядні роботи по проведення будівельних робіт з будівельною компанією, яка має відповідну ліцензію ДАСК України. Відповідно до п.3 акту замовник визнав, що на момент складення цього акту, претензій до виконавця по наданим послугам та виготовленню документів і грошовим коштам, виданим по розпискам на загальну суму 1002700,00 грн. у нього немає, він приймає в повному обсязі всі надані послуги і виготовленні документи. А також визнає, що згідно п.4 договору вартість послуг виконавця в розмірі 200000,00 доларів США неоплачена, а буде виплачена в гривні на протязі трьох років за курсом НБУ на день оплати.

Вилучені документи, зокрема, акт виконаних робіт від 10.09.2009 року, були отримані ОСОБА_1 від УДСБЕЗ ГУМВС України в м.Києві 20.08.2015 року. Доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.1 ст. 363 ЦПК України рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

У відповідності до ч.1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

Пункт 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства про перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз?яснює, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставина щодо виконання договору існувала на момент ухвалення рішення Шевченківським районним судом рішення м.Києва від 01.03.2011 року, однак, не була врахована судом при вирішенні спору, що підтверджується матеріалами цивільної справи, судовими рішеннями, поясненнями сторін, а відтак рішення суду підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Частиною 2 статті 907 Цивільного кодексу України встановлено, що порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки належними доказами, наданими ОСОБА_1, було доведено належне виконання останнім умов договору, а тому відсутні правові підстави для розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 березня 2011 року в цивільній справі № 2-2323/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів - задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 01 березня 2011 року в цивільній справі № 2-2323/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: