Справа № 486/713/17
Провадження № 2/486/500/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Деменко К.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.10.2007 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.06.2017 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Оскільки загальний розмір стягуваних з нього аліментів складає більше 50% його заробітної плати, з врахуванням рівності часток усіх дітей, просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 25% до 16.7 %, щоб загальний розмір стягувань не перевищував 50%.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав позов, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив про задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила просила відмовити у його задоволенні посилаючись на раніше подане суду заперечення, в якому зазначила, що дійсно згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Проте, ці обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесят відсотків.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.10.2007 року, ОСОБА_7 перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 19.06.2007 року. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з тим, що батько дитини не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2007 року і до його повноліття (а.с.4).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.06.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 року. Від шлюбу мають двох дітей сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки відповідач не належним чином утримував дітей та дружину, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2017 року і до їх його повноліття та на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/9 частини зі всіх видів заробітку, до 23.08.2018 року (а.с. 4-5).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №22 від 03.07.2017 року, подружжя ОСОБА_3 та їх малолітні діти мешкають разом в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати №2986 від 26.06.2017 року, за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата у розмірі 103 323.45 грн.. На користь ОСОБА_2 утримано 20 793.86 грн. (а.с. 7).

З довідки МСЕК серії 12 ААА № 261631 вбачається, що ОСОБА_2 медико-санітарною комісією встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.11.2016 року по 01.12.2018 року за загальним захворюванням. Праця за фахом протипоказана (а.с. 21).

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під «Д»наглядом лікаря хірурга у звязку з діагнозом остеохондропатія пточних кісток, що підтверджується Висновком №374 від 28.04.2017 року (а.с. 22).

Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області розглянувши звернення ОСОБА_2 відвідала сімю ОСОБА_8, в якій виховується двоє малолітніх дітей та встановила що умови проживання дітей створені належним чином. Сімя забезпечена продуктами харчування (а.с. 23).

14.07.2017 року Южноукраїнським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №486/418/17 від 11.07.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1С на користь ОСОБА_3 (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За вимогами ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач зазначає в позові, що згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Проте суд звертає увагу на те, що при ухваленні рішення 07.06.2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів суд врахував, що відповідач вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 на користь ОСОБА_2 і з урахуванням вказаних обставин дійшов висновку про те, що він спроможний сплачувати аліменти щомісячно на дітей від другого шлюбу у розмірі 1/3 частини заробітку. В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі зазначеному позивачкою. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Таким чином суд вважає, що обставини встановлені судовим рішенням від 07.06.2017 року, не змінились, а тому посилання позивача на ч. 4 ст. 223 ЦПК України, є недоцільним.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, як на обставину про зменшення розміру аліментів позивач посилався на ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що із заробітної плати може бути утримано по виконавчим документам до повного погашення заборгованості: при стягненні аліментів… - 50% заробітної плати боржника. А з нього за судовими рішеннями стягується 58.3 % доходу.

Так, розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України та відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, не повинен перевищувати 50% заробітної плати особи, з якої проводиться стягнення.

Проте частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено, що, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У відповідності до ч. 3 ст. 128 КЗпП України, обмеження щодо розміру відрахувань з заробітної плати, не поширюються на відрахування при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України (Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017), той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Проте, вказані норми Закону стосуються лише стягнення аліментів в наказному провадженні та щодо стягнення на користь одного стягувача, а тому не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Виходячи з рішень суду від 03.10.2007 року та 07.06.2017 року, загальний розмір відрахувань по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей із заробітної плати позивача, як він зазначає, складає 58.3 %, тобто не перевищує 70 відсотків.

Враховуючи розмір заробітної плати позивача та з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з травня 2017 року, який складає 1 684 грн., суд вважає розмір доходу позивача достатнім для прожиття однієї особи.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності і їй протипоказана праця за фахом, відповідно вона обмежена в можливості належним чином забезпечити дитину, тому суд вважає за можливе відступити від рівності часток на всіх дітей, що передбачено ч.2 ст. 183 СК України.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки з часу ухвалення останнього рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1, даних про зміну його матеріального стану, сімейного стану чи стану здоров'я не встановлено, відповідно підстави для зменшення розміру аліментів, відсутні. Не відповідає вимогам закону і підстава про зменшення розміру аліментів, у звязку з тим, що стягувані аліменти складають більше 50% його заробітної плати, так як відрахування по аліментам не може перевищувати 70 відсотків.

При цьому суд вважає, що розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим суд прийшов до висновку що, позовні вимоги є необгрутнованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про зміну розміру стягуваних аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги до Южноукраїнського міського суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_9