Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Ніко-Тайс», ПАТ КБ «ПриватБанк», Словянська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Словянське обєднане управління ПФУ Донецької області про визнання правочину удаваним, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайнного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Ніко-Тайс», ПАТ КБ «ПриватБанк», Словянська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Словянське обєднане управління ПФУ Донецької області про визнання правочину удаваним. Дана позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 домовились про укладання договору купівлі-продажу автомобіля марки КАМАЗ, модель 53212, 1992 року випуску, тип ТЗ вантажний бортовий, двигун V-10850 см3, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТС53212ОN0186, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ КХС 918039, видане Словянським МРЕВ Донецької області 12.11.2005 року. 15.07.2010 року позивач передав відповідачу гроші в розмірі 60000,00 грн., а відповідач передав даний автомобіль. Факт передачі був оформлений у простій письмовій формі у вигляді розписки від 15.07.2010 року. Також, відповідач передав позивачу технічний паспорт на автомобіль та довіреність на розпорядження вищевказаним автомобілем.

Змінивши до початку розгляду справи по суті предмет позовних вимог просить суд визнати удаваним договір доручення від 13 травня 2016 року, на підставі якого видана довіреність НАІ 643202, та укладеним договір купівлі-продажу, за яким відповідач продав за ціною 60000,00 грн. належний йому на праві свідоцтва про реєстрацію ТЗ КХС 918039, видане Словянським МРЕВ Донецької області 12.11.2005 року, а позивач купив автомобіль марки КАМАЗ, модель 53212, 1992 р. випуску, тип ТЗ вантажний бортовий, двигун V=10850 см3, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТС53212ОN0186, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Тайс» надано суду письмове заперечення на позов, яке обґрунтовано тим, що згідно з п.п. 7,8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового вивезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується в разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті в з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Правомірність придбання транспортного засобу, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджуються документами чітко визначеними в п. 8 зазначеного Порядку. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ і залишався зареєстрованим за відповідачем. Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалася, таким чином в теперішній час автомобіль залишається у власності відповідача. Згідно з п. 42 Правил у разі, коли транспортний засіб знімається з обліку у звязку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі робиться запис «Транспортний засіб знято з обліку для реєстрації». Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема, довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1, виданою субєктом господарювання, діяльність якого повязана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Також, зазначеним Порядком передбачено, що для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у пункті 8 документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Однак, спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, сторони не вжили заходів щодо його переоформлення відповідно до Порядку.

В додатковому запереченні на позов зазначили, що відповідно до вимог ЦПК України одночасна зміна предмету і підстав позовних вимог не допускається. Сам факт звернення до суду з позовом та по суті самі позовні вимоги є намаганням відповідача за допомогою позивача ухилитись від виконання рішень судів.

В задоволенні позову просять відмовити.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Словянським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, суду надано письмове заперечення на позов ОСОБА_3, яке обґрунтовано наступним. У Словянському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь юридичних осіб, до складу якого входить: ВП № 51045000 відкрито 13.05.2016 р. на підставі вимоги № 121-23 від 24.02.2016 р. виданої Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення боргу в розмірі 14674,08 грн.; № 51045755 відкрито 13.05.2016 року на підставі вимоги № 125-23 від 24.02.2016 року виданою Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення боргу 9297,47 грн.; № 52885181 відкрито 15.11.2016 року на підставі постанови № 156933 від 14.09.2016 року виданої УПП в м. Краматорську та Словянську у сумі 510,00 грн., № 50639629 відкрито 28.03.2016 року на підставі вимоги № Ф-0099-у від 07.02.2013 року виданої Словянським обєднаним Управлінням ПФУ Донецької області в сумі 5136,63 грн., № 52198872 відкрито 04.09.2016 року на підставі виконавчого листа № 2/243/2527/2014 від 01.12.2014 року Словянського міськрайонного суду Донецької області про стягнення боргу в сумі 13745,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» № 40679852, № 40679894 відкритих 14.11.2013 року на підставі наказу № 911/2518/13 від 09.09.2013 року Господарського суду Київської області про стягнення боргу в сумі 11840,00 грн. та 49786,26 грн. відповідно, № 50987559 відкрито 29.04.2016 року на підставі наказу № 911/2390/14 від 18.08.2014 року Господарського суду Київської області, № 52057190, № 52057455 відкритих 06.05.2016 року на підставі наказу № 911/1455/16 від 11.07.2016 року Господарського суду Київської області про стягнення боргу в сумі 90551,36 грн. та 3317,68 грн. на користь ТОВ «Ніко-Тайс».

В теперішній час борг не сплачено. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб КАМАЗ 53212, д.н. НОМЕР_1, 1992 року випуску, сірого кольору. 04.10.2016 року на підставі ст. ст. 40, 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про розшук майна боржника, які було направлено до відповідних установ для виконання. 02.03.2017 року до Словянського міського відділу ДВС надійшло повідомлення від Кремінського ВП ГУНАП в Луганській області про затримання даного транспортного засобу, а 03.03.2017 року на доручення Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Кремінським районним ВДВС ГТУЮ у Луганській області було проведено опис та арешт майна, транспортного засобу КАМАЗ 53212, д.н. НОМЕР_1, 1992 року випуску, сірого кольору, що належить боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_2 В ході проведення виконавчих дій затриманий транспортний засіб був доставлений на штрафний майданчик за адресою: м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 70А та передано на відповідальне зберігання відповідальній особі.

Зазначають, що договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем не був укладений, довіреність видана ОСОБА_3 Г.А. не є документом, який підтверджує право власності ОСОБА_5 на транспортний засіб КАМАЗ 53212, д.н. НОМЕР_1, 1992 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КХС 918039, виданого Словянським МРЕВ Донецької області власником транспортного засобу є ОСОБА_2

В задоволенні позову просять відмовити.

Третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Словянська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області надала письмові по справі, зазначивши, що ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 176375,63 грн., яка виникла у звязку з несвоєчасною сплатою ним грошових зобовязань нарахованих самостійно по строку згідно наданих податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця. Словянською ОДПІ відповідно до ст. 89 Податкового Кодексу України16.09.20165 року прийнято рішення № 16979/10/05-22-17 про опис майна у податкову заставу. На підставі рішення Словянської ОДПІ від 16.09.2016 року № 16979/10/05-22-17, відповідно до п. 89.05 ст. 89складено акт опису та арешту майна від 16.09.2016 року № 203/05-22-25 на майно платника податків, на яке він набуде право власності в майбутньому на суму податкового боргу в розмірі 129675,39 грн.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 09.03.2017 року, в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Надала пояснення, в яких зазначила, що фактично між сторонами був укладений договір - купівлі продажу транспортного засобу, що підтверджується розпискою від 15.07.2010 року, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. в якості оплати за автомобіль та зобовязався оформити правочин належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити, наполягав на тому, що він дійсно продав даний транспортний засіб позивачу та отримав грошові кошти за нього в повному обсязі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Ніко-Тайс» будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судове засідання, яке просив провести в режимі відео-конференції, не зявився.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Словянського обєднаного УПФУ Донецької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Словянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі не зявившихся осіб, що не суперечить вимогам ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ХТС532120N0076254 автомобіль КАМАЗ, модель 53121, 1992 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТС532120Т0186, вантажний, бортовий, обєм двигуна 10850 куб. см., належить відповідачу ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 є боржником у зведеному виконавчому провадженні, відкритому у Словянськму міськрайоннму відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, до складу якого входять: ВП № 51045000, відкрито 13.05.2016 р. на підставі вимоги № 121-23 від 24.02.2016 р. виданої Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення боргу в розмірі 14674,08 грн.; № 51045755 відкрито 13.05.2016 року на підставі вимоги № 125-23 від 24.02.2016 року виданою Словянською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про стягнення боргу 9297,47 грн.; № 52885181 відкрито 15.11.2016 року на підставі постанови № 156933 від 14.09.2016 року виданої УПП в м. Краматорську та Словянську у сумі 510,00 грн., № 50639629 відкрито 28.03.2016 року на підставі вимоги № Ф-0099-у від 07.02.2013 року виданої Словянським обєднаним Управлінням ПФУ Донецької області в сумі 5136,63 грн., № 52198872 відкрито 04.09.2016 року на підставі виконавчого листа № 2/243/2527/2014 від 01.12.2014 року Словянського міськрайонного суду Донецької області про стягнення боргу в сумі 13745,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» № 40679852, № 40679894 відкритих 14.11.2013 року на підставі наказу № 911/2518/13 від 09.09.2013 року Господарського суду Київської області про стягнення боргу в сумі 11840,00 грн. та 49786,26 грн. відповідно, № 50987559 відкрито 29.04.2016 року на підставі наказу № 911/2390/14 від 18.08.2014 року Господарського суду Київської області, № 52057190, № 52057455 відкритих 06.05.2016 року на підставі наказу № 911/1455/16 від 11.07.2016 року Господарського суду Київської області про стягнення боргу в сумі 90551,36 грн. та 3317,68 грн. на користь ТОВ «Ніко-Тайс».

01.03.2017 року вищезазначений автомобіль КАМАЗ під керуванням позивача ОСОБА_3 був затриманий співробітниками ОСОБА_6

Згідно з письмовою розпискою від 15.07.2010 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. в якості оплати за автомобіль КАМАЗ 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, модель 53212, двигун В 10850 см3, рама ХТС532120N7186. В розписці зазначено, що на момент її підписання гроші відповідачем отримані в повному обсязі, технічний паспорт переданий покупцю, автомобіль знаходиться за адресою його проживання ( м. Словянськ, вул. Димитрова, 207). Оформити належним чином правочин відповідач зобовязався не пізніше липня 2016 року.

Починаючи з 20.04.2010 року позивач мав право користування даним транспортним засобом на підставі виданої на його імя відповідачем довіреності, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, в якому міститься запис про посвідчення 20.04.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 довіреності ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 на автомобіль КАМАЗ, модель 53121, 1992 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, серійний номер ХТС532120Т0186, обєм двигуна 10850 куб. см. з правом продажу даного автомобіля.

В подальшому, 24.05.2013 року відповідач видав довіреність на імя позивача на автомобіль КАМАЗ, модель 53121, 1992 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, серійний номер ХТС532120Т0186, обєм двигуна 10850 куб. см. з правом продажу даного автомобіля, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

На момент затримання транспортного засобу, позивач ОСОБА_5 користувався даним транспортним засобом на підставі довіреності, виданої на його імя відповідачем ОСОБА_2 від 13.05.2016 року.

Факт користування позивачем автомобілем КАМАЗ, модель 53121, 1992 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, серійний номер ХТС532120Т0186, обєм двигуна 10850 куб. см. підтверджується також наступними доказами:

* договором № 02-06/13 про надання послуг по транспортуванню зерна (соняшника) від 01 червня 2013 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірмою «Ірина», відповідно до якого виконавець (позивач ОСОБА_3А.) зобовязується надати послуги по транспортуванню врожаю зернових культур власним автомобілем Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 та товарно транспортними накладними;

* договором № 01/09/14 про надання послуг по транспортуванню зерна (соняшника) від 01 вересня 2014 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Оберіг», відповідно до якого виконавець (позивач ОСОБА_3А.) зобовязується надати послуги по транспортуванню врожаю зернових культур власним автомобілем Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 та товарно транспортними накладними;

* договором № 01/06/14 про надання послуг по транспортуванню зерна (соняшника) від 01 червня 2014 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірмою «Ірина», відповідно до якого виконавець (позивач ОСОБА_3А.) зобовязується надати послуги по транспортуванню врожаю зернових культур власним автомобілем Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 та товарно транспортними накладними;

* договором № 01/07/15 про надання послуг по транспортуванню зерна (соняшника) від 01 липня 2015 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірмою «Ірина», відповідно до якого виконавець (позивач ОСОБА_3А.) зобовязується надати послуги по транспортуванню врожаю зернових культур власним автомобілем Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 та товарно транспортними накладними;

* договором № 107/15 про надання послуг по транспортуванню зерна (соняшника) від 01 липня 2015 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Оберіг», відповідно до якого виконавець (позивач ОСОБА_3А.) зобовязується надати послуги по транспортуванню врожаю зернових культур власним автомобілем Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 та товарно транспортними накладними;

* договором № 02/07/16 про надання послуг по транспортуванню зерна (соняшника) від 01 липня 2016 року, укладеного між позивачем ОСОБА_3 та Приватним сільськогосподарським підприємством агрофірмою «Ірина», відповідно до якого виконавець (позивач ОСОБА_3А.) зобовязується надати послуги по транспортуванню врожаю зернових культур власним автомобілем Камаз, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 та товарно транспортними накладними.

Також, позивачем була застрахована цивільно правова відповідальність, що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В даному полісі зазначений транспортний засіб Камаз 53212, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем, мав ліцензію Міністерства транспорту та звязку України на внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, регулярно сплачував єдиний податок, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Ліцензією Міністерства транспорту та звязку України, квитанціями про сплату єдиного податку відповідно.

Позивачу ОСОБА_3 належить на праві власності причіп бортовий, державний номерний знак НОМЕР_2, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ 682047.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження тієї обставини, що він дійсно з 2014 року по момент затримання транспортного засобу постійно ним користувався, використовував для здійснення підприємницької діяльності, надавав послуги з перевезення вантажів. Однак, всі вищенаведені, надані позивачем докази, не можуть тієї обставини, що між сторонами був фактично укладений договір купівлі продажу транспортного засобу.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним правочином є правочин, вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Отже, вирішальне значення має намір сторін щодо вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків на момент вчинення правочину.

Як вже було встановлено в судовому засіданні, відповідачем позивачу неодноразово надавалась довіреність на право керування автомобілем з правом його продажу, що підтверджується відповідними витягами з Єдиного реєстру довіреностей, що на думку суду свідчить про те, що відповідач передавав позивачу автомобіль в тимчасове користування та не мав наміру на укладення договору купівлі продажу транспортного засобу.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вищенаведеним вимогам процесуального права сторонами не надано суду доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідач дійсно мав намір провести відчуження автомобіля та робив будь які спроби його продати (викладав оголошення про продаж автомобіля в засобах масової інформації або на сайті в мережі Інтернет, тощо).

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішні переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, проаналізувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд доходить до висновку, що сторонами не надано достатньо доказів, які б підтверджували, ту обставину, що вони насправді уклали договір купівлі продажу транспортного засобу та приховали даний правочин шляхом видачі довіреності. Що стосується розписки, виданої відповідачем на імя позивача, суд вважає за необхідне зазначити, що дана розписка не може бути єдиним належним та допустимим доказом укладення договору купівлі продажу транспортного засобу.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у звязку з недоведеністю в судовому засіданні його позову.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ствердження представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «ОСОБА_4 Тайс» про необхідність відмови в задоволенні позову з тієї підстави, що позивач одночасно змінив предмет та підставу позову, є хибним, виходячи з наступного. Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення, підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а виходячи з наданого суду клопотання, суд вважає, що позивачем в даному випадку був змінений тільки предмет позову, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 31 ЦПК України (до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову).

Щодо визнання позову відповідачем, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжує судовий розгляд. Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач є боржником у виконавчих провадженнях, відкритих у Словянському відділі ДВС, має заборгованість по виконавчим документам про стягнення грошових коштів на користь різних юридичних осіб, у звязку з чим визнання відповідачем позову порушує права та законні інтереси стягувачів у виконавчих провадженнях. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову. Одночасно суд зазначає, що конкретно в даній цивільній справі, зробити висновок про прийняття визнання відповідачем позову або про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову можливо тільки після зясування всіх обставин справи та дослідженні всіх наданих сторонами доказів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 235 ЦК України, Постановою ПВСУ № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_9, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «Ніко-Тайс», ПАТ КБ «ПриватБанк», Словянська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Словянське обєднане управління ПФУ Донецької області, про визнання правочину удаваним відмовити.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_10