РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1059/17

21 липня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що 22 листопада 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Від подружнього життя мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Збереження сімї неможливе і суперечить інтересам позивача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила задоволити їх в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечив стосовно задоволення позову, однак під час надання пояснень позов визнав в повному обсязі.

Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 22 листопада 2011 року, який був зареєстрований Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 271. Від подружнього життя мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінку та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов"язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладання шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що приблизно одного року сторони проживають окремо. За цей час відповідач приїжджав до дітей приблизно пять разів. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують, відповідач коштів на утримання сімї не надає. Позивач відновлювати спільне життя з відповідачем не вбачає потреби.

З пояснень відповідача встановлено , що він не бажає жити з позивачем однією сімєю та надалі підтримувати шлюбні відносини з дружиною.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх прав на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст.112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 640 (шістсот сорок)) грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, 10, 11, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області 22 листопада 2011 року, актовий запис № 271.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5