Справа №489/2704/17 10.08.2017 10.08.2017 10.08.2017
Провадження №22-ц/784/1806/17
Категорія 27 Єдиний унікальний номер 489/2704/17
Номер провадження 22-ц/784/1806/17
Головуючий у 1 інстанції Тихонова Н.С.
Доповідач Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: судді Прокопчук Л.М.

Суддів Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Шагай О.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заявник зазначав, що 08.12.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення по справі №2-5546/2008 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором №010/01-04/07-724 від 13.12.2007 року, видано виконавчі листи №2-5546. На підставі виконавчих листів Інгульським ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області винесено постану про відкриття виконавчого провадження № 49084900 про стягнення заборгованості з ТОВ «Айсан-Миколаїв» на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», на час звернення виконавче провадження не виконано, а виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні, а також виконавче провадження № 49084648 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь того ж банку. За вказаним виконавчим провадженням 23.06.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання на підставі п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», на час звернення виконавче провадження не виконано.

Ухвалою Ленінського районного суду від 07.03.2017 року первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» замінено правонаступником та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Повторно виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором до Інгульського ВДВС м. Миколаєва не надходив, оскільки під час передачі документів новому кредитору відповідно до Договору відступлення права вимоги № 114/7-4111 від 27.10.2016 року його було втрачено (а.с.41а).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено (а.с.57-58).

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви (а.с. 65-66).

В судове засідання апеляційного суду представник заявника не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність

Інші особи, належно повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідача, дослідивши докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення по справі №2-5546/2008 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором №010/01-04/07-724 від 13.12.2007 року, яким позовні вимоги задоволені та стягнуто з ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 158028,06 грн. та понесені судові витрати. 15.01.2009 року було видано виконавчі листи. 21.10.2015 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області було відкрито виконавче провадження № 490084648 за виконавчим листом № 2-5546 від 15.01.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором. В подальшому виконавче провадження було завершено у зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу через не виявлення боржника або його майна протягом року з моменту оголошення розшуку боржника.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що заявник, як правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні, не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа.

Проте, з висновком суду можна погодитись частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦПК заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. Тобто під час розгляду питань про видачу дубліката виконавчого листа чи судового наказу явка сторін виконавчого провадження є їх правом, а не обов'язком.

Проте вони повинні бути належним чином повідомлені про дату судового засідання (ст. 74 ЦПК) і лише за наявностітаких даних суд може розглянути заяву без них. (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.07.2015, "Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах").

З матеріалів справи вбачається, що дані про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, відсутні.

Розглянувши справу з порушенням норм ЦПК України та приписів ст. 6 Конвенції, суд неповно з'ясував усіх обставин справи, оскільки з договорів про відступлення права вимоги, укладених 27.10.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» : договір № 114/7-4111, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 010/01-04/07-724 від 13.12.2007 року перейшло до ПАТ Вектор Банк» та договору під тим же номером і за тією ж датою відповідно до якого право вимоги від ПАТ «Вектор Банк» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а також актів приймання-передачі документації за договорами відступлення права вимоги, не вбачається, що до заявника перейшло право вимоги до ОСОБА_2 (а.с. 9-17).

Крім того, згідно з довідкою суду цивільна справа № 2-5546 /2008 року за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена (а.с. 1).

Ураховуючи вказану обставину суду слід було звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 29.36. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року № 173, листування щодо виконання судового рішення підшивається до матеріалів відповідної справи.

Реєстрація та облік справ і матеріалів, що розглядаються місцевим загальним судом, здійснюються відповідно до зазначеної Інструкції та Положення про АСДС.

Пунктом 2.14 Інструкції з діловодства та п. 2.2.4 Положення про АСДС передбачено, що кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується АСДС автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях. Цей номер повинен обов'язково вказуватися судами всіх інстанцій в судовому рішенні.

Відповідно до роз'яснень п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.01.2017 року "Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, пов'язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО", зазначено, що як свідчать результати аналізу судової практики у цій категорії справ метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов'язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

У тому з листі, посилаючись на п. 18 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", яким роз'яснено, що заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення, а якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розділом IX ЦПК, ВССУ зазначає, що такий підхід має застосовуватись судами не лише за необхідності відновлення втраченого судового провадження для розгляду заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, а й інших процесуальних питань, пов'язаних з втраченим провадженням. Тобто відкрите за заявою особи провадження у справі, зокрема, про виправлення описки у судовому рішенні, про скасування заходів забезпечення позову, видачі дубліката виконавчого документа тощо, має бути зупинене до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Однак питання щодо відновлення втраченого судового провадження судом не вирішувалось.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції при розгляді заяви постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню на підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції..

Керуючись статтями 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2017 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді