Справа № 128/1726/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 25 квітня 2010 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем по справі у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстраціє актів про укладення шлюбу зроблено запис № 650. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Також позивач вказує, що з відповідачем у них різні інтереси, уподобання, вони перестали розуміти одне одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, у них різні бачення ролі чоловіка та дружини в сім'ї.Збереження шлюбу в даному випадку є неможливим, його потрібно розірвати, тому звернулась до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з'явились, попередньо подали відповідні заяви.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, якою просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, якою справу просить розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено по справі, що 25 квітня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 650, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 25.04.2010 року (а.с. 4).

За період спільного проживання сторони мають дитину: - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.10.2010 року (а.с.5).

Відповідно до ст.112 СК України судом з'ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, різні інтереси, уподобання. Кожен живе відокремленим життям. Шлюб існує лише формально, на примирення сторони не погоджуються.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що шлюб існує лише формально, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач бажає залишити прізвище "ОСОБА_1", що відповідає вимогам закону.

За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.(а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 59, 60, 88,203, 209, 213, 214, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 25 квітня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 650 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 судові витрати в загальній сумі 640,00 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна