Справа № 310/838/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1600 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 21 вересня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона на даний час не працює, тому що доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. В період окремого проживання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. При визначенні розміру аліментів просив врахувати наявність на його утриманні непрацездатної матері. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 500 грн. на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2013 року, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю.

Позивач та відповідач не досягли згоди щодо участі останнього в матеріальному забезпеченні дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, має мінливий дохід, а отже аліменти з нього слід присудити в твердій грошовій сумі відповідно до положень ст. 184 СК України.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач частково визнав позов та має на утриманні матір, яка є інвалідом ІІІ групи, і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у в твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач не має регулярного доходу, з нього за цим рішенням стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки до її повноліття, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини також в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно і до досягнення дочкою трьох років.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 84, 180 185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Вікторівни задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13 лютого 2017 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на її утримання в розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13 лютого 2017 року до 26 листопада 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко