Справа №: 398/841/16-ц
провадження №: 2/398/126/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А

при секретарі Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради , третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю з спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області і з урахуванням уточнених позовних вимог просить встановити факт її спільного проживання однією сім»єю з ОСОБА_3 з 2004 року по день його смерті 22 лютого 2014 року, що не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини.Мотивує позов тим, що стосунки між нею та ОСОБА_3 ( спадкодавцем) виникли ще з 2004 року , коли він проживав разом з своєю бабусею ОСОБА_4 Вона допомагала йому доглядати за бабусею , надавала їй медичну допомогу.На той час ОСОБА_3 також вже мав незадовільний стан здоров»я і потребував постійного лікування та догляду за ним, так як він втрачав ОСОБА_3 не мав родичів та сім»ї. 16 червня 2006 року він одружився з ОСОБА_2 Володимирівною.Спільно вони прожили один місяць.В відсутність останнього вона вивезла меблі та речі з квартири.Це стало несподіванкою для ОСОБА_3 Він почав нервувати, погіршився стан його здоров»я.Вона доглядала за ним , ставила йому крапельниці, які були призначені лікарем.На той час вона була з 11.02.2002 року в шлюбі з ОСОБА_5 Шлюбні відносини з останнім були припинені з 2007 року, а шлюб розірваний 14 березня 2013 року.Спадкодавець ОСОБА_3 постійно хворів , потребував сторонньої допомоги, являвся інвалідом 3 групи як учасник бойових дій.З травня 2007 року запропонував їй з дітьми проживати разом, вести спільне господарство.Спочатку він мешкав в їхній квартирі, яку вона винаймала, а потім вона разом з дітьми проживала в його квартирі №85 в будинку №21 по пр..Леніна м.Олександрії Кіровоградської області .Останні п»ять років ОСОБА_3 потребував постійного догляду, лікування, з їхнього сімейного бюджету купувалися ліки для ОСОБА_3 Останній товаришував з її теперішнім чоловіком ОСОБА_6, з яким вона уклала шлюб 13 серпня 2013 року. В останні дні свого життя ОСОБА_3 перебував на лікуванні в міській лікарні та наполягав на тому, щоб вона викликала нотаріуса в ОСОБА_3 мав намір скласти заповіт на її ім.»я. 22 лютого 2014 року ОСОБА_3 помер .Вона організувала поховання ОСОБА_3 та всі поминальні обіди.Після відкриття спадщини вона звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.Але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , так як нотаріусу не були надані докази родинних чи інших відносин з ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовну заяву та просять її задоволити.Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що з 1993 року вона працювала в лікарні. Познайомилася з ОСОБА_3М.У неї склалися дружні стосунки з бабусею останнього, яка в 2004 році померла. Але вона продовжувала спілкуватися з ОСОБА_3 В 2006 році ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_7, з якою прожив декілька місяців. ОСОБА_7 незабаром вибралася з квартири ОСОБА_3 з речами.В 2007 році ОСОБА_3 запропонував їй з дітьми переїхати в його квартиру та проживати разом. Вони переїхали і проживали в одній квартирі як друзі.Вона займалася його ОСОБА_3 помер в реанімації.

Представник Олександрійської міської ради Кіровоградської області не заперечує проти задоволення позову.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову.Зазначив, що спадкодавець ОСОБА_3 перебував в шлюбі з ОСОБА_2 з 06.06.2006 року по 8.11.2011 року.Після розірвання шлюбу проживали однією сім»єю, але доказів суду на підтвердження даних обставин не може суду надати. В судовому засіданні 24.07.2017 року не заперечив проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та її представника, представників відповідача та третьої особи, покази свідків, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сім єю не менш ніж п ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п.21. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування( далі Постанови) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 182428. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири №85 в будинку № 21 по пр..Леніна м.Олександрії Кіровоградської області.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 з 11.02.2002 року по 14.03.2013 року , а з ОСОБА_6 вона уклала шлюб 13 серпня 2013 року.

Із спадкової справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 у передбачений ст.1270 ЦК України строк звернулася до Олександрійської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.22).

Постановою державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 у зв»язку з тим, що нею документального підтвердження факту родинних чи інших відносин, а також факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем не менше п»яти років до часу відкриття спадщини не надано (а.с.6).

В матеріалах спадкової справи є довідка №37 від 21.07.2014 року голови житлового кооперативу №5 » Молодіжний « ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: пр..Леніна АДРЕСА_1. На момент його смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав.( а.с. 22 )

В судовому засіданні позивачкою також була надана довідка №505 від 12.11.2015 року голови житлового кооперативу №5» Молодіжний « ОСОБА_8 про те, що по пр..Леніна АДРЕСА_1 з травня 2007 року по теперішній час проживала ОСОБА_1 ( а.с .124.)

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9»яненко В.А. пояснила, що вона проживала в одному будинку з ОСОБА_3 Останнього знає з 2006 року.У них були дружні стосунки, вони спілкувалися, вона приходила до нього в ОСОБА_3 проживав один.Позивачка часто приходила до ОСОБА_3, дружила з ним, доглядала за ним як медпрацівник.Вона часто бачила її у ОСОБА_3 До 2013 року позивачка приходила одна, а після 2013 року почала приходити з своїм чоловіком ОСОБА_6Позивачка допомагала спадкодавцеві по господарству, готувала їжу, прибирала в квартирі, коли він хворів, то постійно біля нього ОСОБА_2 в квартирі у спадкодавця не бачила.Друзі-афганці та ОСОБА_1 організували поховання ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він являється головою громадської організації « Солдати в ОСОБА_5», членом якої був і ОСОБА_3 Останнього він знав років 15.Неодноразово бував у нього вдома.В 2006 році у ОСОБА_3 була дружина, яка з ним прожила біля 2 х місяців.Вона також приходила на поховання ОСОБА_3 і забрала болгарку.Поховання ОСОБА_3 організовувала позивачка ОСОБА_1В, воїни-афганці теж допомагали.Позивачка встановила ОСОБА_3 достойний пам»ятник.Позивачку ОСОБА_11 бачив у ОСОБА_3 вдома. Вона йому допомагала добровільно як медсестра.Він раз в місяць приходив до ОСОБА_3 додому, провідував його. Останній допомагав сусідам як електрик, ловив рибу , продавав, тобто мав додатковий дохід до пенсії. Проживав сам.Знає, що ОСОБА_1 разом з своїм чоловіком допомагала ОСОБА_3 В квартирі останнього було прибрано.Йому відомо, що ОСОБА_3 хотів заповісти свою квартиру ОСОБА_1, але не встиг.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює медсестрою в реанімації Олександрійської міської лікарні.Коли хворий ОСОБА_3 лежав в реанімаційному відділенні , то до нього приходили друзі-афганці і позивачка.Друзі купували ліки , позивачка приходила та доглядала за хворим кожний вечір.На її зміні хворий ОСОБА_3 збирався викликати нотаріуса, щоб скласти заповіт.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалась як на докази підтвердження факту проживання однією сім»єю із спадкодавцем, на довідки за підписом голови житлового кооперативу №5» Молодіжний « ОСОБА_8А та на показання свідків.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що надані довідки за підписами голови житлового кооперативу №5» Молодіжний « ОСОБА_8А №37 від 21.07.2014 року та №505 від 12.11.2015 року є суперечливими, тому не можуть вважатися переконливими доказами на підтвердження факту проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім»єю, оскільки, як і показання свідків не підтверджують того факту, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали, разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов»язки, починаючи з 2004 року та до дня смерті останнього, а вона лише допомагала ОСОБА_3

Таким чином, будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов»язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилалась, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем до дня відкриття спадщини .

Керуючись ст..ст. 3,4, 60, 61, 209, 215 ЦПК України,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю з ОСОБА_3 з 2004 року по 22 лютого 2014 року , тобто не менше 5 років до часу відкриття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий