АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1028/17 Номер провадження 22-ц/786/1967/17Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Абрамова П.С., Лобова О.А.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та поділ майна подружжя.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2017 року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті провадження в частині вимог про розірвання шлюбу. Позовну заяву ОСОБА_6 в частині вимог про поділ майна подружжя повернуто. Відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову про стягнення аліментів ОСОБА_6 зазначено, що ОСОБА_7, 11.05.2009 року є їх спільною з відповідачем донькою.

Вказала, що спосіб виконання чоловіком обов`язку по утриманню дитини вони спільно визначити не можуть,чоловік має постійну роботу, а отже й можливість сплачувати аліменти на дитину, з огляду на що прохала стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_6 про стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 23.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_8 судовий збір у розмірі 640 гривень на користь Держави.

Рішення в частині стягнення аліментів звернуто до негайного виконання за 1 місяць.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом при його ухваленні норм процесуального права, прохав його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимогу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що унеможливило надання ним належних доказів на підтвердження того, що донька проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, з огляду на що стягнення з нього аліментів є необґрунтованим. До матеріалів справи позивачем долучено довідки з навчального закладу у місті Харків, де навчається донька, висновок начальника Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області про те, що з 24.04.2017 року донька проживає разом із батьком.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

За змістом п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Тіщенко) перебували у зареєстрованому шлюбі, що був укладений 24.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_9 І-ВЛ № 310223 від 22.12.2016 року (а.с. 7).

Під час перебування сторін у шлюбі у них 11.05.2009 року народилась донька ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.05.2009 року серії 1-ВЛ №163862 (а.с. 8).

До матеріалів справи в суді першої інстанції на підтвердження того, що дочка проживає із ним у м. Харкові, а не у м. Полтаві з позивачкою, ОСОБА_3 долучено довідку з Харквської гімназії № 65 від 20.03.2017 року № 250, про те, що ОСОБА_7 навчається в 2-В класі Харківської гімназії № 65 Харківської міської ради Харківської області (а.с. 38).

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку, виданою ОСОБА_10 КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» від 20.03.2017 року за № 452, він постійно проживає у м. Харкові АДРЕСА_1, у даній квартирі проживають чотири особи, у тому числі донька - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у даному житловому приміщенні з 01.06.2009 року (а.с. 39).

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що справу судом першої інстанції було розглянуто з порушенням норм процесуального права щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох робочих днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачка зазначила дві адреси проживання (реєстрації) відповідача у м. Харкові: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 (а.с. 3).

Попри те, що місцем реєстрації (проживання) відповідача позивачем вказано дві адреси у місті Харкові, місцевий суд 27.02.2017 року здійснив запит щодо доступу до персональних даних ОСОБА_3 до органів реєстрації у м. Полтаві (а.с. 17).

У відповідь на вказаний запит до місцевого суду надійшла відповідь, що ОСОБА_3 у м. Полтаві не зареєстрований (відсутній) (а.с. 20).

Конверт із судовою повісткою за адресою АДРЕСА_3 повернуто до суду за не запитом (а.с. 22-23).

Будь-яких інших запитів про місце реєстрації відповідача судом першої інстанції не здійснювалось.

У матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання ОСОБА_3 судової повістки на 15.05.2017 року та ухвали про відкриття провадження за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 78).

Відомостей про отримання судової повістки на день розгляду справи 31.05.2017 року відповідачем чи його представником, матеріали справи не містять, натомість містять клопотання від представника відповідача ОСОБА_9, датоване 30.05.2017 року, про відкладення розгляду справи у зв`язку із отриманням судової повістки на 31.05.2017 року лише 30.05.2017 року (а.с. 93).

Згідно з нормою ч. 4 ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суді підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до переконання, що відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що обумовило неможливість подання ним доказів, які він долучив до апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Так, апелянтом до матеріалів справи долучено акт обстеження умов проживання ОСОБА_7 від 18.05.2017 року, затверджений начальником служби у справах дітей по Новобаварському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ОСОБА_12, згідно з яким дитина проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, для дитини створені умови для проживання. За цією адресою проживають чотири особи ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочка), ОСОБА_13 (бабуся), ОСОБА_14 (дідусь) (а.с. 107).

Згідно з Характеристикою на сім`ю учениці ІНФОРМАЦІЯ_3, дитина проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із татом, ОСОБА_3, бабусею та дідусем.

Позивачкою до матеріалів справи жодних доказів того, що саме із нею на момент подання позову проживала чи проживає дитина на даний час, долучено не було.

Окрім того, довідка про переведення дитини до 3-В класу, видана Харківською гімназією № 65, свідчить про намір батьків залишити проживати дитину у м. Харків.

Відповідно до норми ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з нормою ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Зі змісту норми ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; аліменти присуджуються одному з подружжя із ким проживає дитина у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів констатує, що позивачкою при поданні позову про стягнення аліментів, ні під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, на підтвердження того, що малолітня дитина проживає разом із нею, саме вона несе витрати на її утримання, а відповідач батько дитини, ухиляється від виконання свого обов`язку з утримання дитини. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, а саме із ким із батьків проживає дитина, хто несе витрати на її утримання та чи ухиляється відповідач від утримання дитини. Неповне з`ясування судом обставин справи призвело до порушення судом норм матеріального права, а тому, рішення суду першої інстанції має бути скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч.1 п.4, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_7, 11.05.2009 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

ОСОБА_15

З оригіналом згідно: ОСОБА_1