Справа № 316/771/17
Провадження № 2/316/654/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

за участю секретаря: Черкашиної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі відділу охорони дитинства служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про зміну прізвища дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі відділу охорони дитинства служби у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області про зміну прізвища дитини.

В обґрунтуванні позову зазначила, що з 2006 року по 2009 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося та шлюб за рішенням суду було розірвано. Після розлучення дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач довгий час не виконує своїї батьківських обовязків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про її здоровя, духовний та моральний стан. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти. Бажає щоб її дитина була всебічно розвинена та, крім забезпечення інших прав та свобод, мала можливість бути забезпеченою відповідним відпочинком, лікуванням, які можуть бути повязані з виїздом за межі України. Син бачить штучні перешкоди в реалізації його мрій та інтересам сина, ОСОБА_3 бажає щоб у нього зі своєю матірю було одне прізвище.

Просила суд змінити прізвище ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з «Хижниченко» на «Могильний».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі за участю її представника ОСОБА_4

Представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, раніше в судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказавши, що зміна прізвища дитини є бажання самої дитини, так як він проживає з матірю та бабусею, та хоче мати однакове прізвища, крім того відповідач ОСОБА_2 на звернення позивача про отримання дозволу на виїзд за кордон дитини навмисно робить перешкоди.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, раніше в судових засіданнях надавав пояснення, що позовні вимоги не визнає. Так, з 2009 року син ОСОБА_6 проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. Саме з цього часу в нього виникли перешкоди щодо спілкування та побачення з дитиною. У звязку з чим, він 11.08.2010 року звертався до Органу опіки та піклування Енергодарської міської ради, про вирішення питання щодо спілкування батька з дитиною, по якому прийнято рішенням № 318 про надання часу для зустрічі. У звязку з тим, що позивачка чинила перешкоди, був змушений звернутися вирішити зазначене питання в судовому порядку. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 14.06.2012 року усунено перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязано ОСОБА_1 надавати батькові зустрічі з сином для спілкування та виховання, встановивши місце та час їх спілкування відповідно графіку. Позивач і надалі відмовилась виконувати рішення суду. Він намагався разом з державним виконавцем виконати рішення, проте побачення з дитиною не відбулося, у звязку з тим, що дитина відмовилась виходити до нього. Він пішов на 1 вересня до дитини до школи, проте і там була сварка між позивачкою та ним. Після розгляду позову щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, вислухавши різноманітні висновки психологів та дивлячись на емоційний стан дитини, намагався вирішити це питання мирним шляхом. Зазначив, що сина свого любить та бажає щоб у них було одне прізвище. Весь час після розірвання шлюбу, намагався налагодити зустрічі з дитиною, проте спільну мову з колишньою дружиною так і не знайшов. Крім того, зазначив, що він не заперечував проти виїзду дитини за кордон, проте вимогами позовних вимог позивачки були одержання дозволу на виїзд дитини в іншу країну на необмежений строк. Зазначена справа була переглянута апеляційним судом та залишено в силі рішення міського суду щодо відмови у задоволені позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти зміни прізвища дитини позивача, оскільки батько виконує в повному обсязі свої батьківські обовязки. Та підтвердила факт, того що дійсно методистом з психологічної роботи НМЦ в судовому засіданні при розгляді справи щодо усунення перешкод спілкуванні з дитиною, було надано висновок за результатами психологічного дослідження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 було зазначено, що дитина перебуває у стані емоційної втомленості від існуючих сімейних відносинах, та рекомендовано створити їй спокійну сімейну атмосферу.

Заслухавши пояснення позивача, беручи до уваги письмові заперечення відповідача, доводи висловлені представником позивача, представника органів опіки та піклування у судовому засіданні, дослідивши всі заявлені у справі докази, встановивши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд з'ясував наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 126406 від 06.08.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_3, народився 17 серпня 2006 року, його матір'ю є ОСОБА_1, а батьком ОСОБА_2 (а.с. 5).

У зв'язку з непорозумінням між сторонами їх шлюбні відносини припинені. Згідно із рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.03.2019 року, шлюб між сторонами розірвано.

Позивач іменується дошлюбним прізвищем «ОСОБА_1М.».

З приводу прізвища їх малолітнього сина між сторонами виник спір.

Встановлено, що фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям, яке надається їй відповідно до закону. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить (ст.28 ЦК України).

Прізвище - це найменування особи, набуте при народженні або вступі в шлюб, що передається від покоління до покоління і вказує на спорідненість, разом з особистим ім'ям індивідуалізує людину (Академічний тлумачний словник української мови).

Згідно зі статтями 145-148 Сімейного кодексу України ім'я дитини обирається за згодою батьків, по-батькові дається за іменем батька, якщо інше не передбачено законом України чи не ґрунтується на національних звичаях. Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, а якщо вони мають різні прізвища - за взаємною згодою між ними.

Припинення шлюбу між батьками не тягне зміни прізвища дітей. Проте, якщо той з батьків, у якого дитина залишилася проживати після припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, змінив своє прізвище, він має право змінити і прізвище дитини. При цьому необхідно враховувати наявність згоди іншого з батьків, оскільки припинення шлюбу або визнання його недійсним не впливає на обсяг прав батьків. А при досягненні дитиною семи років слід враховувати і згоду дитини на зміну її прізвища.

Спори між батьками з приводу імені чи прізвища дитини вирішуються органом опіки та піклування або судом.

У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач з часу їх окремого проживання намагався налагодити побачення з сином. Заборгованості по аліментам не має. Відповідач цінує, що має з дитиною спільне прізвище, яке, в тому числі, підтверджує походження нащадка, засвідчує належність відповідача і дитини до одного роду.

У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беручи до уваги, що при зверненні з позовом до суду та в судовому засіданні представник позивача обґрунтував підставу своїх вимог до відповідача як саме бажання дитини мати прізвища як у матері, зважаючи на відсутність у дитини зрілості на оцінку прізвища, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є способом захисту прав дитини на майбутнє.

Разом з тим статтею 3 Цивільно-процесуального кодексу України регламентовано право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тож, Закон має застосовуватись до події, факту, що мали місце. Судовому захисту підлягає порушене право або суб'єктивний інтерес.

Припущення позивача про те, що дитина при наявності у неї прізвища «Хижниченко» матиме негативні наслідки, не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог.

Щодо обґрунтування заявлених у справі вимог необхідністю, зумовленою традиціями у суспільстві, іменуватись з дитиною єдиним прізвищем «Могильна» у зв'язку з тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем тільки позивач і дитина складають сім'ю оскільки разом проживають, суд відмічає наступне.

У відповідності до абзацу 3 ч.3 ст. 3 Сімейного кодексу України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Таким чином, спільний побут позивача і дитини, як одна із ознак сім'ї, не може слугувати привілеєм прав матері над правами батька.

Ознакою сім'ї, в тому числі, є взаємність прав та обов'язків.

Права та обов'язки позивача і відповідача перед дитиною є рівними, незважаючи на те, що сторони на час справи в суді не є подружжям. У відповідності до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав.

З урахуванням всіх вище встановлених обставин у справі в їх сукупності, суд вважає вимоги про необхідність зміни малолітній дитині прізвища, про яке сторони домовились при її народженні та яким дитина іменується на цей час, необґрунтованими. Заявлений позов не підтверджений належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд, оцінюючи надані сторонами докази у відповідності до положень ст.ст. 57-66 ЦПК України, виходячи з предмету доказування, дійшов висновку, що в задоволенні заявлених у справі позовних вимог слід відмовити.

На підстави викладеного, керуючись п. 5-6 ст.19, ст.ст. 7,141,145, 148,154 Сімейного кодексу України, ст. 28 Цивільного кодексу України, ст.10, 11, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як орган опіки та піклування в особі відділу охорони дитинства служби у справах дітей Енергодарської міської ради, про зміну прізвища дитини,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська