Ухвала

іменем україни

20 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Кафідової О.В., УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лісова» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Степова Мрія», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Степова Мрія», про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Степова Мрія» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лісова» (далі - ТОВ «Агрофірма Лісова») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20 жовтня 2010 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого останній передав позивачу в оренду земельну ділянку, площею 5,47 га, розташовану на території Лозуватської сільської ради Компаніївського районного суду Кіровоградської області. У період строку дії договору оренди ТОВ «Агрофірма Лісова» належним чином користувалося земельною ділянкою, виконувало обов'язки на умовах укладеного правочину та направило відповідачу лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на укладання договору оренди на новий строк та проект договору. Відповідач будь-яких заперечень щодо поновлення договору оренди не висловив. Відповідно до умов договору та вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач вважає, що договір є поновленим на новий строк. Проте, ОСОБА_4 під час дії договору оренди 08 грудня 2015 року на цю ж земельну ділянку уклав договір оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю «Степова Мрія» (далі - ТОВ «Степова Мрія»), чим порушив переважне право позивача на поновлення договору оренди.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської областівід 17 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поновлення договору оренди та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог. Визнано поновленим договір оренди землі від 20 жовтня 2010 року, укладений між ТОВ «Агрофірма Лісова» та ОСОБА_4, зареєстрований у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру» 28 грудня 2010 року, земельної ділянки, площею 5,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, на той самий строк і на тих умовах, які передбачені цим договором оренди землі. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Степова Мрія», мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 20 жовтня 2010 року між ТОВ «Агрофірма Лісова» та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,47 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 28 грудня 2010 року.

Відповідно до п. 7 договору оренди після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У рази, якщо жодна із сторін за один рік до закінчення дії договору письмово не сповістить іншу сторону про своє бажання не продовжувати дію договору, договір вважається продовжений на п'ять років на тих же умовах.

20 листопада 2015 року ТОВ «Агрофірма Лісова» направило на адресу ОСОБА_4 повідомлення про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі та примірник договору оренди, в якому запропонувало укласти договір строком на 7 років з орендною платою у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проте відповіді не отримало.

08 грудня 2015 року ОСОБА_4 уклав на цю ж земельну ділянку договір оренди землі з ТОВ «Степова мрія».

Укладений 08 грудня 2015 року між ТОВ «Степова мрія» та ОСОБА_4 договір оренди спірної земельної ділянки було розірвано на підставі укладеної між цими ж сторонами додаткової угоди від 19 липня 2016 року, про припинення речового права здійснена державна реєстрація 02 серпня 2016 року.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про поновлення договору оренди та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що договір оренди, укладений 20 жовтня 2010 року між ТОВ «АФ Лісова» та ОСОБА_4, є поновленим на той самий строк і на тих умовах, які передбачені цим договором оренди землі, з дотриманням положень договору та ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Апеляційним судом повно і всебічно з'ясовано обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Степова Мрія» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2016 року відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської областівід 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.В.Кафідова

О.В.Умнова