Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 336/1315/17-ц Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження №22-ц/778/2060/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Дубяги Людмили Юріївни, заінтересована особа - стягувач Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Дубяги Л.Є., заінтересована особа - стягувач ВАТ «Запоріжжяобленерго», в якій зазначала, що 26 січня 2017 року вона ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 52579065 від 03 жовтня 2016 року про стягнення з неї 5 947,41 грн. заборгованості з квартирної плати та комунальних послуг на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго», яке перебуває у провадженні Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя. Згідно виконавчого листа № 2-4394/08 строк пред'явлення виконавчого документа до виконання встановлений до 15 грудня 2009 року. Згідно позначок про виконання на виконавчому листі стягувачу 27 липня 2012р. та 03 жовтня 2016р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з пропуском строку пред'явлення документу до виконання. Не зважаючи на це, державний виконавець 03 жовтня 2016 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, що суперечить положенням закону «Про виконавче провадження». Також у виконавчому листі відсутні будь-які відмітки, які б свідчили про переривання строку пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання. Отже, заява про примусове виконання подана стягувачем 29 вересня 2016 року з пропущенням строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Посилаючись на зазначені обставини, скаржник просила суд поновити строк на оскарження дій державного виконавця, який пропущений нею з поважних причин, через невручення у встановленому законом порядку та строки копії оскаржуваної постанови, про наявність якої їй стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 26 січня 2017 року, та визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Дубяги Л.Ю. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2016 року ВП № 52579065 з виконання виконавчого листа № 2-4394/08, виданого 26 червня 2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, скасувати зазначену постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не дав оцінки наявним у виконавчому листі відомостям про відмову стягувачу у відкритті виконавчого провадження ще 27 липня 2012 року у зв'язку з пропуском встановленого строку пред'явлення документу до виконання. Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою її скаргу на дії державного виконавця задовольнити.

Державний виконавець до судового засідання 27 липня 2017р. не з»явилась, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення слухання справи не надала, тому колегія у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянула справу у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, представника стягувача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами справи судом встановлено, що 26.06.2012р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 4394/08 про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованості з комунальних послуг у розмірі 5 947,41 грн. на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго».

29.09.2016р. стягувач звернувся до ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищезазначеного виконавчого документу, яка була передана 30.09.2016р. старшому державному виконавцю Дубязі Л.Ю.

Постановою цього державного виконавця від 03.10.2016р. було відкрито виконавче провадження ВП № 52579065 з виконання виконавчого листа № 2-4394/08 та надано боржникам строк для добровільного виконання до 09.10.2016р.

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дубяги Л.Ю. щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, строк пред»явлення якого до виконання пропущено, а також просила поновити строк на подання скарги, вказуючи, що постанову про відкриття виконавчого провадження вона дізналась лише 26.01.2017р.

Судом поновлено ОСОБА_2 строк на звернення до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця, та ухвала суду в цій частині ніким не оскаржена.

Відмовляючи в задоволенні скарги по суті, суд першої інстанції виходив із того, що строк для пред»явлення виконавчого листа до примусового виконання не пропущено, оскільки боржником було здійснено часткове погашення боргу у добровільному порядку, внаслідок чого перебіг строку перервався.

Проте такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах норм матеріального і процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2008 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості за комунальні послуги в розмірі 5 947,41 грн. Рішення набрало чинності 15.12.2008 року.

В редакції ЗУ «Про виконавче провадження» від жовтня 2008р. (на час набуття чинності вказаним рішенням) строк пред»явлення виданого судом виконавчого документа визначено в 3 роки ( ст. 21 Закону), тому до примусового виконання він міг бути пред»явлений до 15.12.2011р.

За виконавчим листом стягувач звернувся до суду лише в червні 2012р., який був виданий йому 26.06.2012р. У виконавчому документі зазначено, що він має бути пред'явлений до виконання до 15.12.2009 року ( за чинною на час отримання листа редакцією вказаного Закону).

Тобто вже на час звернення з заявою про видачу виконавчого листа стягувачем були пропущені строки пред»явлення його до виконання, як трирічний, який діяв на час набрання рішенням законної сили, так і річний, який діяв на час видачі виконавчого документа.

З відомостей у виконавчому листі вбачається, що в липні 2012р. стягувач вже звертався з заявою про примусове виконання цього виконавчого листа, але 27.07.2012р. йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за п. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавчого провадження», тобто у зв»язку з пропуском строку пред»явлення виконавчого листа до виконання.

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження цієї постави державного виконавця у відповідності до ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», або щодо вирішення судом заяви стягувача про поновлення строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Між тим, в жовтні 2016р., тобто більш як через чотири роки після отримання виконавчого документа, та не поновлюючи строк для його пред»явлення до виконання, стягувач знову подає його до ВДВС Шевченківського району м. Запоріжжя на примусове виконання.

Старший державний виконавець Дубяга Л.Ю. спочатку робить у ньому запис від 03.10.2016р. про відмову у відкритті виконавчого провадження у відповідності до п. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», але потім відкриває виконавче провадження, що є незаконним.

В судовому засіданні суду першої інстанції, заперечуючи проти скарги боржника, державний виконавець Дубяга Л.Ю. вказувала, що боржник, сплативши більшу суму, ніж йому нараховано у серпні 2016р. перервала строк пред»явлення до виконання виконавчого документа у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження». Та з цими доводами погодився суд при розгляді скарги ОСОБА_2

Разом з тим, по-перше, не може перериватись строк діями боржника, вчиненими після пропуску цього строку боржником: по-друге, за наданим розрахунком вбачається, що ОСОБА_2 здійснює поточні платежі нерегулярно, тому сплата нею в серпні 2016р. платежу у розмірі вдвічі більшому, ніж місячне нарахування, не свідчить про визнання нею боргу за судовим рішенням від 2008р., оскільки про це не зазначено в платіжному документі, та є можливою сплатою іншим пропущених платежів, зокрема, за березень 2016р, або за лютій, червень 2015р., тобто за боргом, що уторився після рішення суду.

У ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Статтею 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону станом на час набрання рішенням законної сили) встановлено строк пред'явлення виконавчих листів та інших судових документів до виконання - протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

У ч.2 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" чітко зазначено, що вищезазначений строк поновлюється та час, який минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Водночас, норми згаданого Закону визначають, що вищезазначений строк пред'явлення переривається і поновлюється, а не починається спочатку, як помилково вважають стягувач та державний виконавець.

Відтак, ще перша відмова у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у цій справі за підставами п. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», свідчила про те, що вже 27.07.2012р. стягувач пропустив цей строк, який не міг самостійно та автоматично поновитись та почати спливати заново.

Тому старший державний виконавець Дубяга Л.Ю. відкрила виконавче провадження за виконавчим листом № 4394/08 з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», у зв»язку з чим скарга ОСОБА_2 в цій частині є обґрунтованою, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з постановленням нової ухвали про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Дубяги Людмили Юріївни щодо прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 2-4394, виданого 26 червня 2012р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості з квартирної плати та комунальних послуг у сумі 5947,41 грн. на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: