Справа № 706/1441/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до приватного підприємства «Дніпро» про визнання додаткової угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ПП «Дніпро» про визнання додаткової угоди недійсною.

Просила визнати недійсною додаткову угоду від 10.06.2013 р. до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 р., реєстраційний № 86 від 17.05.2006 р., між нею та ПП «Дніпро» на оренду земельної ділянки площею 3,45 га, кадастровий номер :02:001:0005, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.09.2013 р., а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_5 посилалась на такі обставини.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 646257 вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,45 га, розташованої в адміністративно - територіальних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району. Після отримання у власність земельної ділянки дана земельна ділянка передавалась нею в оренду. 28.04.2006 р. між нею та ПП «Дніпро» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років.

В 2014 р. син приніс їй документи, а саме, додаткову угоду, витяг з Державного реєстру речових прав, схему розміщення земельної ділянки, акт прийняття-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, кадастровий план, та пояснив, що дані документи йому передала завідуюча складом в с. Пеніжковому, коли син отримував орендну плату. В с. Пеніжковому Христинівського району вона зареєстрована, проте не проживає з 2005 р. і по даний час, оскільки проживає біля сина в с. Христинівці Христинівського району, за станом свого здоровя вона є безпорадною, має вік 91 рік та не в змозі сама себе обходити, потребує постійної сторонньої допомоги.

Отримавши примірник додаткової угоди від 10.06.2013 р. до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 р., вона виявила, що відповідач одноособово змінив умови договору, а саме змінені та викладені в новій редакції п. 2, п. 8, п. 9, п. 10 договору щодо прав орендаря, нормативної грошової оцінки, терміну дії договору, а саме термін дії договору з 28.04.2006 р. до 31.12.2016 р. змінено з 28.04.2006 р. до 31.12.2026 р. Крім того, додаткова угода від 10.06.2013 р. до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 р. нею не підписувалась і нікого вона не уповноважувала на це, своєї згоди на продовження терміну дії договору оренди та зміни інших умов договору не надавала та волевиявлення щодо укладення змін до договору не виявляла, тому в графі «підпис орендодавця» підпис поставлений не нею, а іншою особою.

Протягом двох років вона через свого сина вела перемовини з відповідачем щодо розірвання даної додаткової угоди, яку вона не підписувала, проте результату не було. В серпні 2016 р. нею було направлено відповідачу заяву про розірвання даної додаткової угоди. Згідно з поштовим повідомленням відповідач її заяву отримав, але відповіді не надав по даний час.

Добровільно погодити припинення дії додаткової угоди договору їй не вдалося, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Користування належною їй земельною ділянкою без її відома порушує її особисті майнові права та охоронювані законом інтереси. Відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним.

У судове засідання позивач ОСОБА_5 не зявилась, однак її інтереси в судовому засіданні представляли ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_5

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

У ході розгляду справи представником відповідача ОСОБА_4 була подана до суду заява про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки позивачу було відомо про наявність спірної додаткової угоди від 10.06.2013 року з моменту її укладення та проведення державної реєстрації 04.10.2013 року. Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації іншого речового права необхідно зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно саме речове право. З метою реєстрації речового права позивача, а саме земельної ділянки площею 3,45 га, яка розташована на території Пеніжківської сільської ради Христинівського району, позивачем була видана довіреність на імя ОСОБА_6 (уповноваженої особи відповідача), а також був наданий оригінал державного акта на землю серії ЯГ № 646257, наявність якого є обовязковою умовою для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що передбачається ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Те, що ОСОБА_6 подавала заяву про проведення державної реєстрації речового права, а саме земельної ділянки, яка належить позивачу, вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5951201 від 10.07.2013 р., де зазначено, що заявником для проведення реєстраційної дії є саме ОСОБА_6 Оригінал даного витягу ОСОБА_6 після проведення реєстрації земельної ділянки та спірної додаткової угоди передала позивачу. Отже, в звязку із вище зазначеним вбачається, що позивачу було відомо про наявність спірної додаткової угоди з моменту її укладення та проведення державної реєстрації.

Представник відповідача ПП «Дніпро» ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що укладення додаткової угоди було проведено без порушень закону, додаткова угода була передана для підписання позивачу через сина, який потім повернув примірник договору відповідачу. При вирішенні справи представник відповідача вказував, що позивачем був пропущений строк позовної давності, та просив суд у звязку з цим застосувати наслідки спливу позовної давності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та ПП «Дніпро» 28.04.2006 р., додаткову угоду між ОСОБА_5 та ПП «Дніпро» від 10.06.2013 р. до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 р., копії державного акта на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_5, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.07.2013 р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 04.10.2013 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 646257, виданому 22.01.2007 р. Христинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01, позивач ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 3,45 га, розташованої в межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із договором оренди від 28.04.2006 р., укладеним між сторонами, вказана земельна ділянка була передана в оренду відповідачу ПП «Дніпро» строком на 10 років.

Спірною додатковою угодою між сторонами від 10.06.2013 р. до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 р. були внесені зміни до п. 8 договору, якими передбачено, що договір укладено на 20 років, та до п. 9 договору, якими передбачено термін дії договору з 28.04.2006 р. до 31.12.2026 р.

Із висновку комплексної судово технічної експертизи документів та судово почеркознавчої експертизи №334/17-23, №545/17-23 від 23.05.2017 р. вбачається, що підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Орендодавець» додаткової угоди від 10.06.2013 р. до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 р. виконаний не ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вказану вище додаткову угоду до договору оренди землі позивач ОСОБА_5 не підписувала та повноваженнями на вчинення такого роду правочину нікого не наділяла, що свідчить про відсутність її вільного волевиявлення та згоди на вчинення таких дій.

Враховуючи зазначені обставини, спірну додаткову угоду до договору оренди землі від 10.06.2013 р. необхідно визнати недійсною.

Що стосується заяви представника відповідача ОСОБА_4 про застосування наслідків спливу позовної давності, то суд вважає, що позивач ОСОБА_5 звернулась до суду в межах строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Судом встановлено, що про порушене право ОСОБА_5 дізналася в 2014 р., коли син ОСОБА_8 приніс їй документи, а саме, додаткову угоду, витяг з Державного реєстру речових прав, схему розміщення земельної ділянки, акт прийняття-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, кадастровий план, та пояснив, що дані документи йому передала завідуюча складом в с. Пеніжковому, коли син отримував орендну плату.

Вказане стверджується поясненнями представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні.

В с. Пеніжковому Христинівського району позивач ОСОБА_5 зареєстрована, проте не проживає з 2005 р. і по даний час, оскільки проживає біля сина в с. Христинівці Христинівського району, за станом свого здоровя вона є безпорадною, має вік 91 рік та не в змозі сама себе обходити, потребує постійної сторонньої допомоги.

Позивач ОСОБА_5 не могла раніше дізнатися про порушення свого цивільного права, оскільки проживає не за місцем розташування земельної ділянки, стан її здоровя важкий. Вона хоча і зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак проживає з 2005 р. в с. Христинівці Христинівського району, що стверджується довідкою виконкому Пеніжківської сільської ради Христинівського району №501 від 24.10.2016 р. За станом свого здоровя позивач ОСОБА_5 знаходиться під наглядом сімейного лікаря, стан хворої важкий, рухова активність різко обмежена, потребує постійного медикаментозного лікування, що стверджується довідкою 2 амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Христинівського району.

Крім того, позивач ОСОБА_5 не могла раніше дізнатися про порушення свого цивільного права, оскільки не підписувала спірну додаткову угоду від 10.06.2013 р., що встановлено в ході розгляду справи.

У даному випадку позивач ОСОБА_5 обєктивно не могла бути проінформована про здійснений підпис від її імені іншою особою у додатковій угоді, про існування якої вона не знала, а тому саме з часу її обізнаності необхідно рахувати перебіг строку позовної давності.

У свою чергу представник відповідача у судовому засіданні не довів обставини, зазначені у заяві про застосування наслідків спливу позовної давності, та не надав на підтвердження цього доказів.

Представником відповідача ОСОБА_4 при вирішенні справи у судовому засіданні 11.07.2017 р. було заявлене клопотання про допит як свідків ОСОБА_8, сина позивача ОСОБА_5, та самого позивача ОСОБА_5 для зясування обставин щодо можливого пропуску позивачем строку позовної давності. У задоволенні даного клопотання судом було відмовлено, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. А клопотання представником відповідача було заявлене після початку розгляду справи по суті, при її вирішенні. Суд також вважає, що дане клопотання направлене на затягування розгляду справи.

Про існування додаткової угоди позивач ОСОБА_5 дізналася в 2014 р. До суду ж позивач ОСОБА_5 звернулася 07.11.2016 р.

Тому строк позовної давності позивачем ОСОБА_5 не пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача ПП «Дніпро» на користь позивача ОСОБА_5 необхідно стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 6400 грн.; витрати, повязані із проведенням судової експертизи в розмірі 3571 грн. 20 коп., а всього 10522 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 203 ч.3, 207 ч.2 , 215 ч.1, 256, 257, 261 ч. 1 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 60, 88 ч. 1, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до приватного підприємства «Дніпро» про визнання додаткової угоди недійсною задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду від 10.06.2013 року до договору оренди землі б/н від 28.04.2006 року, реєстраційний № 86 від 17.05.2006 року, між ОСОБА_5 та приватним підприємством «Дніпро» на оренду земельної ділянки площею 3,45 га, кадастровий номер :02:001:0005, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.09.2013 року.

Стягнути з приватного підприємства «Дніпро» на користь ОСОБА_5 судові витрати: судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн.; витрати, повязані із проведенням судової експертизи в розмірі 3571 (три тисячі пятсот сімдесят одна) грн. 20 коп., а всього 10522 (десять тисяч пятсот двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуЧеркаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.Ф. Олійник