Справа № 212/1991/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Більченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, подання державного виконавця Покровського ВДВС м. Кривого Рогу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

В обґрунтування вимог державний виконавець посилався на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/1531 від 21.02.2017, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини. Боржник добровільно рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, в ході проведення виконавчих дій було накладено арешт на нерухоме майно боржника, але незважаючи на всі заходи прийняті держвиконавцем, боржник злісно ухиляється від виконання рішення суду, що дає підстави для звернення до суду з даним поданням.

В судове засідання державний виконавець не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 3771 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Форма і зміст такого подання нормативно врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 року з послідуючими змінами та доповненнями), зокрема розділом ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборони вїзду в Україну», де визначено, що подання повинно містити: найменування суду, до якого подається подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, імя та по батькові особи (боржника), дату народження (число. місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх обовязків ( п. 11.1.1 розділу ХІ Інструкції).

У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити ( п. 11.1.2 розділу ХІ Інструкції).

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання божника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю ( п. п. 11.1.3; 11.1.4 розділу ХІ Інструкції).

В розділі ХІ Інструкції зазначені і інші вимоги щодо форми і змісту подання.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника (п. 11.1.5 розділу ХІ Інструкції).

Між тим, в матеріалах подання відсутні докази того, що державним виконавцем направлялось боржникові повідомлення про те, що до суду направлено подання про встановлення тимчасового його обмеження у праві виїзду за межі України, як і відсутні докази, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання своїх обовязків щодо виконання рішення суду про стягнення з нього на користь банку заборгованості за кредитним договором.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»). У звязку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин і таке інше.

Саме невиконання боржником самостійно рішення суду протягом строку наданого держвиконавцем (зазначеного в постанові про відкриття виконавчого провадження), не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

Доказів належного примусового виконання судового рішення державним виконавцем у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення державним виконавцем теж суду не надано.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні.

Крім того, державним виконавцем не було надано суду доказів того, що боржнику вручена копію постанови про відкриття виконавчого провадження, також не надані документи на підтвердження отримання боржником викликів до державного виконавця, повідомлення про вихід державного виконавця за адресою мешкання боржника. Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що саме за винної поведінки боржника неможливо виконати рішення суду.

Також, подання не погоджено із начальником відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Покровського ВДВС м. Кривого Рогу ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 197, 208, 210, 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Покровського ВДВС м. Кривого Рогу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Колочко