Дата документу 31.07.2017
ЄУ № 420/1086/17
Провадження №2/420/448/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 січня 2015 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №01.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.01.2015 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 Від спільного шлюбу вони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, На підставі чого в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю не має. Подружні відносини між ними припинились з вересня 2016 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. На примирення позивач не згоден, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «ОСОБА_2».

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 13 січня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 13 січня 2015 року Виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 08 червня 2016 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223, 292 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 січня 2015 року Виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01, розірвати.

Після розірвання шлюбу за відповідачем ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко