Справа №560/892/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Олексійовець А.В. звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником Дубровицького РВ ДВС та просить тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань покладених рішення - виконавчим листом №2-689 від 14 квітня 2009 року.

В судове засідання старший державний виконавець не з'явився. У своїй заяві просить подання розглянути без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд подання без його участі. У своїй заяві зазначив, що свої зобов'язання перед стягувачем виконує по мірі можливостей.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у тимчасовому обмежені ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у Дубровицького районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист Дубровицького районного суду №2-689 від 14 квітня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2008 року на період її інвалідності.

Станом на 01 липня 2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 21868 грн.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Саме невиконання боржником зобов'язань протягом строку вказаному державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до статтей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, які б свідчили про ухилення боржника від сплати аліментів, як того вимагають правила пункт 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" та пункт 19 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", чи про його реальну можливість виконати обов'язок, суду не подано.

Таким чином, за відсутності доказів ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань у суду нема підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України і застосування такого заходу впливу є передчасним.

Керуючись статтею 33 Конституції України, статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 10, 60, 292, 294, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_4