Справа № 357/4487/16-ц
У Х В А Л А

"27" липня 2017 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І.

при секретарі Антко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №6 м. Білої Церкви цивільну справу за позовом Приватного підприємства «ІНТЕРГРУП-ЛДН ПЛЮС» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району про визнання рішення сільради та свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є власником двох земельних ділянок, розташованих по вул. 2-га Радгоспна 1 в м. Біла Церква, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на яких розташований недобудований господарсько-торгово-офісний блок з авто-мийкою. Суміжна земельна ділянка, через яку здійснюється проїзд до зазначеного недобудованого приміщення, відноситься до земель загального користування, але в порушення положень ст. 83 ЗК України, була передана у власність відповідачу ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2 сільрада прийнявши оскаржуване рішення від 20.11.2014 року та передавши вказану земельну ділянку загального користування у приватну власність, порушила права позивача у користуванні його земельними ділянками, зокрема унеможливила виїзд та вїзд на територію авто-мийки. А тому, позивач просить суд визнати недійсним рішення ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області від 20.11.2014 року за №44-506 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0328 га., кадастровий номер :02:026:0213, для ведення особистого селянського господарства за адресою : м. Біла Церква, вул.. 2-га Радгоспна в адміністративних межах Шкаріської сільради, та визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, площею 0,0328 га., за №31486659 від 23.12.2014 року, видане на імя ОСОБА_1, кадастровий номер :02:026:0213, для ведення особистого селянського господарства за адресою м. Біла Церква вул. 2-га Радгоспна.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача при розгляді даного клопотання проти його задоволення заперечував.

Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб… У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 1 та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 із змінами, вказується на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, згідно витягу з рішення ОСОБА_2 сільської ради від 20.11.2014 року власником вказаної вище земельної ділянки є відповідач по справі, який дійсно має право вчиняти всі дії щодо розпорядження належним йому нерухомим майном, відчуження якого будь-яким способом призведе до утруднення виконання рішення суду по даній справі в разі задоволення позову, заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

А тому суд вважає за можливе заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, а саме : земельну ділянку, площею 0,038 га, кадастровий номер :02:026:0213, що надана для ведення особистого селянського господарства за адресою :Київська область м. Біла Церква, вул.. Кагарлицька (2-га Радгоспна)

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області та Реєстраційної служби Білоцерківського управління юстиції.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3