Справа № 191/1458/17
Провадження № 2/191/944/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря - Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 31.07.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 липня 2016 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Затишна (Воровського), 108-б, який належить померлому на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10 червня 2014 року зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.12.2014 року.

Заповіту батько не залишив. Спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом, двоє - це позивач, як син спадкодавця та його мати, відповідач по справі ОСОБА_2, як жінка спадкодавця.

Мати позивача ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка.

Позивач з батьком на момент смерті не проживав та у встановлений законом шестимісячний строк після його смерті нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подав.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Першої сиинельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва так як він заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька у встановлений законом строк не подавав і на момент смерті з померлим не був зареєстрований. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив по поважній причині так як в період шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме з 25 січня 2017 року і по 03 лютого 2017 року, він знаходився на амбулаторному лікуванні в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС з діагнозом дісторсія правого голеностопного суглоба, що підтверджується довідкою лікувального закладу. Так як він не міг ходити в зазначений період, то і подати в цей час заяву про прийняття спадщини не зміг.

До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач надала суду заяву, згідно з якою не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності.

У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що смерть спадкодавця ОСОБА_3, яка настала 31 липня 2016 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №708096, виданим 02.08.2016року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області(а.с3).

Спадкове майно- гараж належав померлому ОСОБА_3 на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10 червня 2014 року зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.12.2014 року(а.с.6-9).

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, 20.05.1978 року, серії ІІІ-КИ №293321 від 17.06.1978 року, актовий запис №265, підтверджується факт походження позивача від батька ОСОБА_3(а.с.4).

Постановою Першої сиинельниківської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини(а.с.10).

З довідки наданої КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС вбачається,що з 25 січня 2017 року і по 03 лютого 2017 року,ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС з діагнозом «дісторсія правого голеностопного суглоба»(а.с11).

На запит суду була отримана відповідь від Першої сиинельниківської державної нотаріальної контори в якій зазначено, що спадкова справа після померлого 31.07.2016 року ОСОБА_3 не заводилась.

Вирішуючи питання по суті позову, суд виходить з наступного.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Доказів на підтвердження того, що позивач на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріали справи підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини тимчасове перебування на амбулаторному лікуванні в КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОС з діагнозом « дісторсія правого голеностопного суглоба». Вказана обставина, на думку суду, перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори - органу, якому надано право на вчинення нотаріальних дій із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, оскільки припала на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його батька з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 31 липня 2016 року, терміном два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4