Справа № 544/594/16-ц
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

25 липня 2017 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за прострочення грошового зобовязання,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні 24 серпня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову, в обґрунтування якого вказав, що оскільки відповідач ухиляється від виконання грошового зобовязання, протягом усього часу уникав спілкування, на листи не відповідав, врегулювати спір не намагався, тому вважає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: м.Київ, вулиця Бальзака Оноре деАДРЕСА_1.

Позивач наполягала на задоволенні даного клопотання.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що вказана квартиру відповідачу вже давно не належить, а відомості в реєстрі права власності застарілі.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Представник позивача у клопотанні просить накласти на конкретно визначене нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: м.Київ, вулиця Бальзака Оноре деАДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності, додавши при цьому до клопотання інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, датовану 20.01.2017.

Судом за клопотанням сторін, маючи доступ користувача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, перевірено, чи дійсно вказана квартира на праві приватної власності належить відповідачу.

Так, згідно актуальної інформації про право власності, що міститься в інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.07.2017 №92742548, №92742883, №92744743, №92745503 квартира за адресою: м.Київ, вулиця Бальзака Оноре деАДРЕСА_1, не належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Посилання представника позивача на ту обставину, що в Реєстрі прав власності ОСОБА_3 значиться власником вказаної квартири, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний реєстр не містить актуальних даних, та з 01.01.2016 відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» створено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, який містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, наявні в ньому, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, оскільки встановлено, що обєкт нерухомого майна, на який просить накласти арешт представник позивача, відповідачу не належить, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, і в його задоволенні слід відмовити з указаних підстав.

керуючись ст.ст.151, 153, 208-210, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за прострочення грошового зобовязання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через Пирятинський районний суд Полтавської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Нагорна