Ухвала іменем україни
26 липня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКоротуна В.М.,
суддів: Карпенко С.О., Кафідової О.В.,Фаловської І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телеканалу «Студія 1+1» відбулась трансляція передачі «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якій ОСОБА_7, який на той час обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_3, була поширена інформація, у формі повідомлення у публічному виступі (інтерв'ю), частина з якої стосується особи позивача і є недостовірною.

Так, позивач зазначав, що в контексті висловлювання ОСОБА_7 вказав: «У нас, в нефтепродуктовом бизнесе есть такая группа «Континиум», которая возглавляется, не побоюсь этого слова, организованной преступной группировкой, во главе которой стоит народный депутат ОСОБА_9 и который стоит вот за всеми этими событиями». Крім того, ОСОБА_7 стверджував, наступне: «..потому что Укртранснафта является стратегическим предприятием для обороны нашей страны и если в ней будет непорядок и безлад, а то, что задумал Господин ОСОБА_9 со своим ОПГ, в которое входит зам руководителя Нафтогаза по фамилии ОСОБА_6, в который входит председатель Наблюдательного совета - ОСОБА_11 …и туда входит господин ОСОБА_10»,

«Что касается ОСОБА_10, что мы успели собрать, то на сегодняшний день он прописан на АДРЕСА_1. Там расположен центральный офис СБУ. Вот человек у нас живет в СБУ. А кто он вообще такой? Он появился из Харькова. В Харькове он познакомился с господином ОСОБА_11. В Харьков он попал из Луганска. В Луганске он был заместителем руководителя местного СБУ. Был одним из участников тех, кто сдал это отделение СБУ с оружием, со всем, сепаратистам год назад…. Это краткий портрет господина ОСОБА_10, который недавно стал членом ОПГ ОСОБА_9»,

«Но главный двигатель ОПГ ОСОБА_9 это человек, который находится в НАК Нафтогаз, это господин ОСОБА_6, в свое время был изгнан из Кременчугского завода за воровство бензина, бывший тоже правоохранитель. И вот эти товарищи решили захватить Укртранснафту».

Позивач вказав, що розповсюджена вище інформація є недостовірною, що відсутність встановлення такого факту - обвинувального вироку відносно нього, який набрав законної сили. Також є неправдивою інформаціяпро те, що позивача було вигнано з Кременчуцького заводу, оскільки відсутнє кримінальне провадження відносно нього за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України. Крім того, в поширеній інформації його ототожнено з ОСОБА_10, його, як посадову особу НАТ «Нафтогаз України» пов'язують із незаконними діями щодо зміни голови правління ПАТ «Укртранснафта», що негативно висвітлює діяльність всієї компанії, негативно впливає на довіру до неї як партнера.

З урахуванням вищевикладеного позивач просив суд:

- визнати такими, що не відповідають дійсності та порочать його честь, гідність та ділову репутацію, відомості, які були поширені ОСОБА_7 та ТОВ «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» за ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: «…то, что задумал Господин ОСОБА_9 со своим ОПГ, в которое входит зам руководителя Нафтогаза по фамилии ОСОБА_6», «Но главный двигатель ОПГ ОСОБА_9 это человек, который находится в НАК Нафтогаз, это господин ОСОБА_6, в свое время был изгнан из Кременчугского завода за воровство бензина, бывший тоже правоохранитель. И вот эти товарищи решили захватить Укртранснафту»;

- зобов'язати відповідачів протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили, у той самий спосіб, в якій ця інформація була поширена, а саме: шляхом оголошення на Телеканалі 1+1 в програмі «ІНФОРМАЦІЯ_2» повідомлення про те, що розповсюджена ОСОБА_7 інформація про ОСОБА_6, а саме: «то, что задумал Господин ОСОБА_9 со своим ОПГ, в которое входит ОСОБА_6», «Но главный двигатель ОПГ ОСОБА_9 это человек, который находится в НАК Нафтогаз,это господин ОСОБА_6, в свое время был изгнан из Кременчугского завода за воровство бензина, бывший тоже правоохранитель. И вот эти товарищи решили захватить Укртранснафту» є неправдивою і непідтвердженою з одночасним оприлюдненням при цьому тексту, викладеного у резолютивній частині рішення суду, не допускаючи при цьому коментарів, редагувань;

- заборонити ОСОБА_7 та ТОВ Телерадіокомпанія «Студія 1+1» розповсюджувати вказані відомості у подальшому як такі, що не відповідають дійсності, у будь-якій формі та в будь-який спосіб (у засобах масової інформації, книговиданні, друкованій, усній, електронній, аудіо-, відео-, інтернет-виданнях);

- стягнути з ОСОБА_7 на користь позивача моральну шкоду в розмір 1 грн;

- стягнути з відповідачів солідарно судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням,

ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_6, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивач не довів факту поширення недостовірної інформації, а відомості, які він просить спростувати, є оціночними судженнями і їх не можна вважати фактичним даними, які підлягають перевірці на предмет дійсності.

Такі висновки є правильними та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі телеканалу «Студії 1+1» відбулась трансляція передачі «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якій ОСОБА_7, який на той час обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_3, була поширена інформація, у формі повідомлення у публічному виступі (інтерв'ю), частина з якої стосується особи позивача.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенції) кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Разом з тим за змістом зазначеного законодавства кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частиною 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» передбачено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, згідно з роз'ясненнями, викладеними в абзацах 3-5 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України «Про пресу», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що висловлювання ОСОБА_7 під час ефіру програми «ІНФОРМАЦІЯ_2» є оціночними судженнями. Зазначена інформація не є такою, що носить стверджувальний характер, за своїм змістом має суспільне значення, носить характер оціночних суджень на основі отриманої інформації з різних джерел і є не чим іншим, як суб'єктивною думкою відповідача.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун
Судді: С.О. Карпенко О.В. Кафідова І.М. Фаловська Т.О. Писана