АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/1392/17 Головуючий суддя І інстанції Нечипоренко І. М.
Провадження № 22-ц/790/4680/17 Суддя доповідач Швецова Л.А.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Кіся П.В.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2017 року у справі за заявою представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- ОСОБА_4, про визнання договору купівлі продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №24 по вул..40 років Перемоги в смт Солоницівка та застосувати наслідки недійсності правочину.

03 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про забезпечення позову та просив накласти арешт на житловий будинок №24 по вул. 40 років Перемоги в смт Солоницівка, зупинити виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 14.03.2017 до вирішення справи по суті, не виселяти з будинку його та ОСОБА_5 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви посилався на те, що на даний момент зазначений будинок належить третій особі, позивач побоюється, що третя особа може розпорядитися даним будинком та відчужити її на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2017 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та новою ухвалою задовольнити його заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судом в повній мірі не зясовано, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки будинок належить третій особі , який може відчужити будинок.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вирішила апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів чи обґрунтування доводів того що, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, це лише припущення позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

В розясненнях, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів продовження будівництва відповідачем нового житлового будинку за зазначеною вище адресою.

Також, матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Крім того, такий спосіб забезпечення позову може порушувати права третьої ОСОБА_4

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а невжиття зазначених вище заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни зазначеної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.А.Швецова

Судді А.В.Котелевець

ОСОБА_7