АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він народився 31.12.1998 року та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які перебували у шлюбі з 06.06.1998 року по 11.01.2006 року. Згідно рішенню суду від 08.12.2005 року батько сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. На сьогоднішній день він навчається у Дніпровському Державному Університеті та потребує матеріальної допомоги батька на період навчання, в звязку з чим просив стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення ним 23річного віку, починаючи з 01 січня 2016 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною ОСОБА_3 двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 23.12.2016 року.

Допущено рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.1998 року від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився ОСОБА_3 позивач по справі.

Відповідно до довідки від 09.11.2016 року №88/175/72 позивач навчається на першому курсі денного відділення фізико-технічного факультету Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончара (держбюджетне навчання).

Батько позивача відповідач по справі з 13.09.2014 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, від якого 19.10.2014 року народився ОСОБА_6.

Сторони по справі проживають окремо, відповідач проживає з дружиною ОСОБА_5 та спільним сином ОСОБА_6, а також дитиною ОСОБА_5 від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач працює в Управлінні поліції охорони в Дніпропетровській області, про що свідчить надана ним довідка №118/43/23/04-2017 від 26.01.2017 року.

Дружина відповідача ОСОБА_5 також працевлаштована в Управлінні поліції охорони в Дніпропетровській області, однак до 19.10.2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Середньомісячна заробітна плата відповідача складає 6434,45 грн., що підтверджується наданою відповідачем довідкою №173/43/23/3/01-2017 від 06.02.2017 року.

З даної довідки вбачається, що за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року відповідачем сплачено аліменти в сумі 7798,42 грн., що становить 1559,68 грн. на місяць.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_5 від 06.02.2017 року №175/43/23/3/01-2017, остання доходів з листопада 2015 року по грудень 2016 року не отримувала.

Також, відповідачем надано довідку від 26.01.2017 року №В-12/801 на імя ОСОБА_5, згідно якої остання не отримувала аліменти від ОСОБА_8 з вересня 2014 року по грудень 2016 року. Дитина ОСОБА_5 ОСОБА_9 навчається у восьмому класі КЗ «Середня загальноосвітня школа №78» ДМР, про що свідчить довідка від 02.02.2017 року №17.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.182, 184, 198-200 СК України, виходив із того, що відповідач працездатний та офіційно працевлаштований, має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу, який є його повнолітнім сином та продовжує навчатись.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо наявності підстав встановлених ст.199 СК України для покладення на ОСОБА_2 обов'язку зі сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом із тим, з висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню погодитись не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18), в утриманні якого, згідно ст.181 СК України, ОСОБА_2 також приймає участь. Крім того, дружина відповідача ОСОБА_5 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та дохід не отримує.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів міститься в абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.199 СК України, якою обов'язок по утриманню дитини покладений на обох батьків та положення ч.1 ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач має ще одну неповнолітню дитину.

Разом з тим, посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів, оскільки ОСОБА_2 працевлаштований в Управлінні поліції охорони в Дніпропетровській області та має регулярний дохід, який отримує у грошовій формі, що виключає можливість застосовуння ст.184 СК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів, відповідно до ст.309 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2017 року змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 23 грудня 2016 року.

В решті рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_10