Справа № 487/2767/17
Провадження № 2/487/1649/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 12.06.1993 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим він (позивач) звернувся до суду з позовом.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, та у відсутності позивача ОСОБА_1, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась. 10.07.2017 року надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не заперечує.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12.06.1993 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони з листопада 2010 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гриценко ) і ОСОБА_1, 12.06.1993 року у Відділі ЗАГС Ленінського райвиконкому м. Миколаєва, актовий запис № 495 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «Штанько».

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя С.В.Щербина