Провадження №2/263/1739/2017
Справа № 263/6859/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Кияна Д.В.,

при секретарі - Коростовцевій Я.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Маріуполя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказуючи на те, що 29 грудня 2013 року померла його мати - ОСОБА_4, яка за нотаріально посвідченим заповітом заповіла ОСОБА_1 все належне їй на праві власності майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, а також все те, що на час смерті буде їй належати за законом. На день її смерті залишилося спадкове майно. Окрім позивача інших спадкоємців на майно немає. У встановлені законодавством шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори, але у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, отримати свідоцтво не зміг. Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майно матері, а саме: на квартиру № 2 загальною площею 31,1 кв.м, розташовану у будинку № 71/41 по пр. Миру в місті Маріуполі Донецької області; квартиру № 48 загальною площею 62,8 кв.м, розташовану у будинку № 3 по вул. Соборна в м. Маріуполі Донецької області; квартиру № 77 загальною площею 46,3 кв.м, розташовану у будинку № 3 по проспекту Ленінському в м. Донецьку.

В судовому засіданні позивач та представник позивача наполягала на задоволенні позову, в подальшому надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача не заперечувала проти задоволення позову в частині визнання права власності на спадкове майно, яке розташовано на території Центрального району м. Маріуполя, в іншій частині заперечувала.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

У судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2013 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30.12.2013р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області серія І-НО № 748134, та свідоцтвом про його народження, виданим Жовтневим районним бюро ЗАЦС Донецької області 08.07.1965 року серія ІV-УР № 2427099.

На день її смерті залишилося спадкове майно, що складається з:

однокімнатної квартири № 2, розташованої у будинку № 71/41 по пр. Леніна (нині пр. ОСОБА_5) в місті Маріуполі, що належить спадкодавцеві на підставі договору дарування від 28.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 985 та зареєстрованого у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2011 р.;

трикімнатної квартири № 48, розташованої у будинку № 3 по вул. Варганова (нині вул. Соборна) в м. Маріуполі Донецької області, що належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 14.08.2002 р. за реєстром № 2297, зареєстрованого в у БТІ м. Маріуполя 15.08.2002 р.;

двокімнатної квартири № 77, розташованої у будинку № 3 по проспекту Ленінському в м. Донецьку, що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 1171, виданого 17.03.1993р. фондом комунального майна Донецької міської Ради народних депутатів Донецької області, зареєстрованого в БТІ м. Донецька у реєстровій книзі № 3/1-38, вартістю згідно звіту про оцінку майна 142000 грн.

02 жовтня 1999 року державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за реєстром № 3-1631 було посвідчено заповіт, що склала ОСОБА_4, згідно з яким все належне їй на праві власності майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, а також все те, що на час смерті буде їй належати за законом, вона заповідала ОСОБА_1. Окрім позивача - інші спадкоємці на майно відсутні.

У встановлений законом шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 23 червня 2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8 було зареєстровано спадкову справу № 56225704 до спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

14 квітня 2014 року указом в.о. Президента України ОСОБА_9 № 405/2014, обнародуваному на сайті в.о. глави держави, було оголошено про початок антитерористичної операції на сході України.

Одержати свідоцтво про право на спадщину позивач не встиг з огляду на те, що на час антитерористичної операції на території м. Донецька державні органи, у тому числі нотаріуси, не здійснювали свою діяльність.

Відповідно до ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_8, яка здійснює нотаріальну діяльність в Київському нотаріальному окрузі за адресою: м. Київ, вул. Юрія Шумського, 1 а, з метою отримання свідоцтва про спадщину, але отримав її усну відповідь, що вона позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки архів справ залишився на території АТО в м. Донецьку та винести постанову про відмову в його видачі, оскільки у неї вже немає печатки приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Донецької області.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі відповіддю від головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 4-7-22 від 20.03.2017 р. відповідно до Наказу Головного управління юстиції у м. Києві № 913/8 від 15.09.2015 р. «Про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності по Київському міському нотаріальному округу ОСОБА_8» архів документів, напрацьованих нею по Донецькому міському нотаріальному округу, перебуває на особистому зберіганні за місцем реєстрації її приватної нотаріальної діяльності по Донецькому міському нотаріальному округу за адресою: м.Донецьк, вул.Купріна, буд.42 до припинення АТО. На даний час м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р, та доступ до архіву приватного нотаріуса ОСОБА_8 на теперішній час відсутній.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до норм ЦК України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

Згідно зі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Донецьк (Донецька міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Передача повноважень територіальної громади м.Донецьк законодавчо не врегульована, квартира, яка входить до спадкової маси за заповітом, знаходиться у м. Донецьк, тому з метою забезпечення реалізації права на спадкування на період проведення антитерористичної операції, позивач має право звернутися до суду за захистом свого майнового права, суд вважає належним відповідачем у справі Маріупольську міську раду.

Таким чином, враховуючи те, що позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно шляхом вчинення нотаріальної дії, тобто отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, суд вважає за можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове за заповітом майно після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.328,392, 1216, 1218, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60,158, 212-215, 256-258 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, яке належало ОСОБА_4, яка померла 29.12.2013р., а саме:

однокімнатну квартиру № 2, яка розташована у будинку № 71/41 по пр. Леніна (нині пр. ОСОБА_5) в місті Маріуполі, що належить спадкодавцеві на підставі договору дарування від 28.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 985 та зареєстрованому у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.08.2011 р.;

трикімнатної квартири № 48, розташованої у будинку № 3 по вул. Варганова (нині вул. Соборна) в м. Маріуполі Донецької області, що належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 14.08.2002 р. за реєстром № 2297, зареєстрованого в у БТІ м. Маріуполя 15.08.2002 р.;

двокімнатної квартири № 77, розташованої у будинку № 3 по проспекту Ленінському в м. Донецьку, що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 1171, виданого 17.03.1993р. фондом комунального майна Донецької міської Ради народних депутатів Донецької області, зареєстрованого в БТІ м. Донецька у реєстровій книзі № 3/1-38.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Киян