Справа № 163/1743/17
Провадження № 2/163/330/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

в с т а н о в и в :

12 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила стягувати з її чоловіка ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 14.05.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2017 року вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дочка залишилась проживати з позивачем та перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач у добровільному порядку приймати участь у вихованні дитини та матеріальному утриманні не бажає, чим ухиляється від виконання батьківських обовязків. Окрім цього, відповідач, всупереч ст.84 СК України, також ухиляється від утримання позивача, оскільки сама вона ніде не працює та здійснює догляд за дитиною, а її єдиним доходом є мінімальна щомісячна одноразова допомога на дитину, якої для утримання доньки та самої себе вкрай недостатньо, так як, поміж іншого, дитина потребує значних коштів на придбання ліків, підгузків, одягу, а також продуктів дитячого харчування, оскільки знаходиться на штучному харчуванні. Відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших утриманців не має та має постійне місце роботи, де отримує заробітну плату, проживає разом з матірю та веде домашнє господарство, від якого також має дохід, а тому має реальну змогу сплачувати аліменти, як на утримання дитини, так і на утримання дружини.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач та відповідач, кожен зокрема, подали в канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. В той же час, у поданій заяві позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від його заробітку, а на утримання дитини ? частки. Відповідач у своїй заяві висловив позицію про відсутність заперечень проти такого розміру аліментів, а саме, на утримання дитини в розмірі ? частки його заробітку, дружини 1/6 частки.

За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову з врахуванням висловлених у заяві змін, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №105630, виданого Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 14.05.2016 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2016 року.

Під час перебування в шлюбі, у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №246798, виданого Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 13.12.2016 року.

Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України також передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.181 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

З червня 2017 року сторони сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть.

Малолітня дитина проживає разом з позивачем окремо від відповідача.

Позивач не працює, так як здійснює догляд за малолітньою дитиною, та отримує одноразову допомогу при народженні першої дитини, щомісячний розмір якої становить 860,00 грн.

Відповідач працює фарбувальником у ФОП ОСОБА_4 та його середньомісячний заробіток становить 3200,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою про доходи.

Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із даним позовом до відповідача про стягнення аліментів.

Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ст.182 СК України, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз доданих до справи доказів та позиція відповідача вказує на те, що останній є особою працездатного віку, будь-яких протипоказань до роботи не має, інші аліментні зобов'язання відсутні.

Працевлаштованість відповідача свідчить про його регулярний дохід, а відтак наявність підстав для стягнення з нього аліментів у частці від доходу.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня пo 30 листопада 2017 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн., а з 01 грудня 2017 року 1492 грн., тому, з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? від його заробітку щомісячно.

Зважаючи на обовязок участі в утриманні дитини обох батьків, визначена в такому розмірі сума аліментів буде достатньою для задоволення розумних потреб дитини і буде повністю забезпечувати її нормальні матеріальні та побутові потреби.

Частинами 2, 4 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У справі встановлено, що позивач здійснює догляд за малолітньою дитиною, відповідно фізично позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, в той же час відповідач є працездатною особою, офіційно працює, отримує регулярний дохід, а тому має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дружини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності, а також враховує стягнутий розмір аліментів на утримання дитини, матеріальне становище платника аліментів та вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на рівні 1/6 частки заробітку відповідача відповідає наведеним засадам та є посильним для останнього.

Поряд з цим, подані суду заяви вказують, що такий розмір аліментів на дитину та на дружину сторонами фактично погоджено.

З огляду на викладене та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Згідно ст.180 СК України, строк сплати аліментів на дитину визначений законодавцем до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, відповідно до ст.84 СК України, - до досягнення дитиною трьох років.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує вимоги ч.3 ст.88 ЦПК України, в силу яких з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за дві вимоги майнового характеру (стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину), від сплати якого при пред'явленні позову позивач звільнена.

На підставі ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць.

Крім того, суд розяснює сторонам положення статті 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 79, 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину та на дружину в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук