АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/7661/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Супрун Г.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Вербової І.М.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача Сисоєва Є.О.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_2, на рішення Подільського районного суду м.Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» про стягнення суми страхового відшкодування,-

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПрАТ «СК «Рідна» звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 24547,50 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2016 року між ПрАТ «СК «Рідна» та ОСОБА_4 укладено Договір №АТ/79/16 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов»язані із володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем DaciaLogan, державний номер НОМЕР_1.

03 травня 2016 року у ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3 та який керував автомобілем DaciaLogan, державний номер НОМЕР_1, зазначений автомобіль зазнав пошкоджень, вартість відновлювального ремонту склала 36185 грн. Відповідно до умов договору страхування страхувальнику виплачено суму 24547,50 грн., які страхова компанія просить стягнути з відповідача.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 16 травня 2017 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_3 24547,50 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що автомобілем керував на законній підставі, договір розповсюджує свою дію також і на особу, яка на момент настання страхового випадку користувалася цим автомобілем, а відтак відсутність підстав для стягнення з нього коштів.

Вказує на помилковість посилання суду на правові позиції Верховного Суду України, оскільки вони не кореспондуються із обставинами цієї справи.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 24 березня 2016 року між ПрАТ «СК «Рідна» та ОСОБА_4 укладено Договір №АТ/79/16 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов»язані із володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем DaciaLogan, державний номер НОМЕР_1.

03 травня 2016 року у ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3 та який керував автомобілем DaciaLogan, державний номер НОМЕР_1, зазначений автомобіль зазнав пошкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 02 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у спричиненні ДТП.

04 травня 2016р. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Рідна» із заявою-повідомленням про факт пошкодження автомобіля внаслідок ДТП.

Згідно із страховим актом №4158 від 09 червня 2016 року подія визнана страховим випадком та відповідно до платіжного доручення №20234 від 09 червня 2016 року на користь ФОП ОСОБА_5 перераховано 24547,50 грн. у рахунок оплати відновлювальних робіт.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв»язку із настанням страхового випадку страхувальнику відшкодовано шкоду, яка підлягає стягненню з особи, яка їх спричинила.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1990 року №85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів ( страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення містить ст.27 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1990 року №85/96-ВР.

Доводи апеляційної скарги про те, що страховий захист за договором страхування від 24 березня 2016 року розповсюджується на майнові інтереси відповідача, відхиляються колегією суддів, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та умовах цього договору.

За змістом ст.994 ЦК України передбачено перехід прав та обов»язків страхувальника, який уклав договір майнового страхування, у випадку його смерті до осіб, які одержали це майно у спадщину. В інших випадках права та обов»язки страхувальника можуть перейти до третіх осіб лише за згодою страховика, якщо інше не встановлено договором страхування.

Відповідно до пункту 14.2.18 Договору №АТ/79/16 добровільного страхування наземного транспорту від 24 березня 2016 року, укладеного між ПрАТ «СК «Рідна» (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник), сторони домовились, що обов»язки Страхувальника за Договором, за винятком обов»язку щодо сплати страхового платежу, розповсюджуються на осіб, допущених до експлуатації ТЗ, а невиконання цими особами таких обов»язків спричиняє ті ж наслідки, що і невиконання їх безпосередньо Страхувальником.

Домовленості щодо передачі інших обов»язків та прав страхувальника за цим договором його умовами не визначено.

Відтак страховий захист за вказаним договором страхування розповсюджується виключно на майнові інтереси страхувальника (ОСОБА_4) .

Майнові інтереси будь-яких інших осіб, зокрема тих, які відповідно до вимог законодавства мають право керувати застрахованим транспортним засобом, не є предметом цього договору страхування, отже страховий захист на майнові інтереси таких осіб не розповсюджується.

Посилання суду першої інстанції на вимоги ст.1194 ЦК України колегія суддів уважає помилковим, проте зазначене не призвели до неправильного вирішення справи, а відтак не є підставою для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді

І.М. Білич

І.М.Вербова