Справа № 495/4180/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

01 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Акопян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а саме просить суд:

розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 23.02.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис №179, та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1;

після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, просить задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 2 ст.197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.02.2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис №179, та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Від шлюбу подружжя мають дитину - дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно (копії) свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві,, про що складено відповідний актовий запис за № 1337.

В позовній заяві позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, будь-які відносини між сторонами припинені та шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач також просить суд відновити дошлюбне прізвище "ОСОБА_1", що не суперечить вимогам ст.113 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 23.02.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис №179, та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: