КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/821/17
Провадження №2/319/429/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.,

при секретарі Шипко А.В.,

за відсутності осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області, ОСОБА_3 сільська рада Більмацького району Запорізької області; про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), треті особи: Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області, ОСОБА_3 сільська рада Більмацького району Запорізької області; про встановлення факту, що державний акт серії І-ЗП №023520, виданий ОСОБА_3 сільською радою Куйбишевського району Запорізької області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №313 на імя ОСОБА_4 29 травня 1998 року, належав ОСОБА_5, який помер 01 лютого 2014 року. Також заявлено вимогу про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 01 лютого 2014 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,57 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Смирнове Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП 023520, виданого ОСОБА_3 сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 29 травня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №313. Спадкодавцем на його імя був складений заповіт, згідно якого ОСОБА_5 все своє майно заповідав їй. Крім неї право на успадкування мала дружина померлого ОСОБА_2, проте остання відмовилась від прийняття спадщини. З метою отримання свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом позивач звернулась до нотаріуса, однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала витягу з державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку.

На заяву позивача про видачу Витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки відділом у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області повідомлено, що на момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку І-ЗП №023520 від 29.05.1998, виданого на імя ОСОБА_4, поземельна книга не відкривалась. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1225 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за собою право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Крім того, вказує, що виявилися розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у державному акті на право приватної власності на землю, де вказано «Свіжінко» та у свідоцтві про смерть у якому в свою чергу значиться прізвище спадкодавця як «Свіжинко». У звязку з цим просить встановити факт того, що Акт виданий саме на імя спадкодавця ОСОБА_5

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій повідомив про визнання позовних вимог.

Треті особи у судове засідання також не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі, у якій повідомили про відсутність заперечень проти позову.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

29 травня 1998 року на імя ОСОБА_4 видано ОСОБА_6 акт на право приватної власності на землю І-ЗП №023520, площею 0,57 гектарів на території с. Смирново ОСОБА_3 сільської ради для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №313.

З копії свідоцтва про народження позивача серії V-УР №0322459 від 17 січня 1968 року, виданого ОСОБА_3 сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, слідує, що прізвище її батька та матері вказані «Свіжінко».

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС №284398 виданого 01 лютого 2014 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, прізвище померлої особи - спадкодавця вказано як «Свіжинко». У заповіті від 28.02.2012 року, яким спадкодавець заповідав все своє майно позивачеві - ОСОБА_1, прізвище спадкодавця також вказано як ОСОБА_5 Крім того, як слідує із заяви відповідача від 04.07.2014 р. про відмову від спадщини, її прізвище також вказано як «Свіжинко». Також, судом приймається до уваги довідка виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 04.07.2014 №1483, згідно якої в с. Смирнове Куйбишевського району Запорізької області з моменту народження і до дати смерті (01.02.2014) проживав ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), при цьому за заповітом складеним 28.02.2012 року, на який посилається позивач, заповідачем є ОСОБА_5, який народився в с. Смирнове Куйбишевського району Запорізької області 14.05.1936 року.

Враховуючи вказані обставини судом встановлено, що Акт як правовстановлюючий документ належить спадкодавцю ОСОБА_5.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що заперечень від заінтересованих осіб по суті заявлених вимог не надійшло, суд на підстав ч. 1 ст. 60 ЦПК України вважає позов в частині вимог про встановлення факту, що вказаний вище державний акт належав ОСОБА_5, який помер 01 лютого 2014 року, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 помер 01.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №284398 виданого 01 лютого 2014 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема у вигляді земельної ділянки площею 0,57 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Смирново Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому на праві приватної власності, згідно державного акта про право приватної власності на землю серії І-ЗП №023520.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

За правилами визначеними ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (у редакції що діяла на час відкриття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно заповіту складеного ОСОБА_5 28.02.2012 року, посвідченого секретарем Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, все належне йому майно останній заповів позивачу.

Згідно спадкової справи №170/2014 до майна померлого 01.02.2014 року ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише позивач.

Згідно довідки №1483 від 04.07.2014 року виданою виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Більмацького району Запорізької області разом з померлим проживала його дружина ОСОБА_2.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Матеріали спадкової справи свідчать, що дружина померлого ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується її заявою від 04.07.2014 року.

Інші особи, які мали право на обовязкову частку у спадщині на момент її відкриття, відсутні.

З постанови Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області від 06.07.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ним не надано витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

За повідомленням Відділу у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області управління немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку оскільки, на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Поземельна книга не відкривалась.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення.

Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в прядку спадкування за заповітом отримати у спадщину майно, що належало її батькові, однак позбавлена цього права, оскільки у ОСОБА_6 земельному кадастрі відсутні дані про земельну ділянку.

Права власності спадкодавця на спірне майно сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

ОСОБА_6 акт про право приватної власності на землю серії І-ЗП 023520, виданий ОСОБА_3 сільською радою 29 травня 1998 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради №62 від 14.09.1995 року, не втратив своєї чинності, зареєстрований належним чином та посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку.

Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з обєктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за заповітом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами.

Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області, ОСОБА_3 сільська рада Більмацького району Запорізької області; про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 ОСОБА_6 акту на право приватної власності на землю І-ЗП №023520, виданого на імя ОСОБА_4 ОСОБА_3 сільською радою Більмацького району Запорізької області 29 травня 1998 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №313 на земельну ділянку площею 0,57 га.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,57 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території с. Смирново ОСОБА_3 сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому 01 лютого 2014 року ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП №023520 виданого ОСОБА_3 сільською радою 29 травня 1998 року.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський