Справа № 758/9639/17
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про

видачу судового наказу

20 липня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М. , розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (надалі ТОВ «Перший український експертний центр») про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до суду з заявою, в якій просить стягнути з боржника заборгованість за спожиті послуги за період з 01.08.2013 р. по 30.04.2017 р. в сумі 16 753,94 грн., 3% річних в розмірі 836,96 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 5 562,79 грн. за період з 01.01.2015 року по 30.04.2017 року

Вирішуючи питання про відкриття наказного провадження, вважаю, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити за таких підстав.

На підставі ст.96 ч.1 п.3 ЦПК України судовий наказ може бути видано в разі заявлення вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3%річних, нарахованих заяником на суму заборгованості.

Між тим, відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судам дано роз'яснення, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності у три роки.

Як вбачається з наданих документів, період з 01.08.2013 р., звернувшись при цьому до суду 19.07.2017 р., а відтак заборгованість за період до 01.07.2014 р., виходить за межі строку позовної давності.

Враховуючи наведене вважаю, що у наданих документах вбачається спір про право, оскільки вказані обставини потребують додаткової перевірки та оцінки, підлягають дослідженню у сукупності з іншими доказами.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» в прийняті заяви про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова