Справа № 578/171/17
провадження № 2/578/125/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Авраменко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі Банк/ в особі представника за дорученням ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Банк через свого представника за довіреністю № 3262-К-Н-О від 17 січня 2017 року /ас 47/ ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який 12 липня 2017 року уточнив та просив стягнути з ОСОБА_2 16206,73 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до заяви б/н від 27.11.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконав, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 30 травня 2017 року становить загальною сумою16206, 73 грн, з якої: 989,81 грн - заборгованість за кредитом; 2096,67 грн - по процентам за користування кредитом; 11872,31 грн -за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина); 747,94 грн - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена.

В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас 51, 119/.

Відповідач у судовому засіданні не зявився, надав до суду заяву позов визнав частково, згодний з нарахованим тілом кредиту та процентами. Просив на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України / далі ЦК України/ зменшити розмір пені до суми тіла кредиту, а також відмовити банку у стягненні з нього штрафів, оскільки вважає, що банком застосована до нього подвійна відповідальність /ас 73/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, який складається з анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тарифів банку, умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до анкети-заяви від 27 листопада 2011 року ОСОБА_2виразив згоду, що заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, памяткою, а також тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідачу видавалась кредитна картка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка в місяць складає 3,0 % , розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, з 01.01.2013 всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка в місяць складає 2,5 %, розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014- 5% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості (ас 10-44 - копії заяви, тарифи, умови та правила надання банківських послуг).

Пунктом 2.1.1.2.1 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг, банк видає клієнту картку, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної в заяві. Договір укладається терміном на пять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Банк має право зупинити здійснення розрахунків по картці та / або визнати картку не дійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частці в разі невиконання Держателем боргових зобовязань та інших зобовязань по договору (п. 2.1.1.4.2 умов).

Банк свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг від 27 листопада 2011 року виконав, надав ОСОБА_2в кредит кошти.

Відповідач свої кредитні зобов'язання належним чином не виконував, не погашав заборгованість за договором № б/н від 27 листопада 2011року, у зв'язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, станом на 30 травня 2017 року має заборгованість за кредитом та становить загальною сумою 16206,73 грн, з якої: 989,81 грн - заборгованість за кредитом; 2096,67 грн - по процентам за користування кредитом; 11872,31 грн -за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина); 747,94 грн - штраф (процентна складова)/ копія ас 120-124/.

На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами першою та другою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача штрафів: (фіксована та процентна складові) у розмірі 500 грн та 747,94 грн задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафів за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст. 61 Конституції, а тому вимоги Банку про стягнення штрафів не підлягають задоволенню.

Вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 11872,31 грн підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач надав до суду заяву в якій просив на підставі частини третьої статті 551 ЦК України зменшити розмір пені до суми тіла кредиту.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Враховуючи розмір заборгованості за тілом кредита , що становить 989,81 грн та розмір нарахованої пені - 11872,31 грн, який значно перевищує розмір збитків, період виникнення прострочення виконання зобов'язання, щомісячне погашення відповідачем заборгованості, інтереси сторін, що заслуговують на увагу, а саме відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що ці обставини мають істотне значення, тому відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК України вважає необхідним зменшити розмір нарахованої позивачем пені (неустойки) до 989,81 грн.

Позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобовязання позичальником. Крім того, право Банку відновлене шляхом стягнення на його користь суми позики та відсотків за користування нею.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення, та стягнення з відповідача на користь позивача 4076 грн 29 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 листопада 2011 року, яка складається з: 989,81 грн - заборгованість за кредитом; 2096,67 грн - по процентам за користування кредитом; 989,81 грн - за пенею. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України Про судовий збір , тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 400 грн 00 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог / 25 % від 1600 грн/.

Керуючись статями 3, 10, 11, 42, 58 - 61, 79, 88, 158,169,197, 209, 214-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 4076 грн 29 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 листопада 2011 року, яка складається з: 989,81 грн - заборгованість за кредитом; 2096,67 грн - по процентам за користування кредитом; 989,81 грн - за пенею, а також 400 грн 00 коп. судових витрат, а усього 4476 / чотири тисячі чотириста сімдесят шість / гривні 29 коп.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар