Справа № 752/247/17
Провадження №: 2/752/2461/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Мороз О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ«Страхова компанія «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

У позовній заяві позивач просить: 1)стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на її користь страхове відшкодування у розмірі 46875 (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят п'ять) гривень 69 копійок; 2)стягнути з відповідача ПрАТ«Страхова компанія «Юнівес» на її користь пеню за несвоєчасну виплату мені частини страхового відшкодування у розмірі 1404 гривні; 3) стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 50000 грн.; 4) стягнути з відповідача у відшкодування понесених нею витрат на експертне автотоварознавче дослідження, що було проведене судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5 № Д58/02/16 від 29.02.2016 року у розмірі 1500 гривень; 5) стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень; 6) стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на її користь витрати, пов'язані зі сплатою мною судового збору у розмірі 1102 гривні 40 копійок.

У мотивування позовних вимог вказує, що 21.08.2015 року між нею та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № ВВ-126- а/15/ЗП/а (далі - Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору предметом Договору є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним їй транспортним засобом - легковим автомобілем, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - транспортний засіб або ТЗ).

Згідно пункту 1.13.3 Договору розмір страхової суми складає 105000 гривень.

Згідно пункту 1.6.2 та пункту 6.14.3 Договору розмір франшизи складає 2000 гривень.

Згідно пункту 6.13 Договору «при повній (конструктивній) загибелі (випадок, коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ перевищує 65 % страхової суми по такому ТЗ) страхове відшкодування виплачується в розмірі страхової суми ТЗ (транспортного засобу) за вартості залишків ТЗ та розміру франшизи, передбаченої умовами Договору, але не більше дійсної вартості ТЗ на дату настання Події за вирахуванням вартості залишків ТЗ та розміру франшизи, передбаченої умовами Договору».

Згідно цього ж пункту Договору «вартість залишків ТЗ визначається на розсуд Страховика шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків, в т.ч., але не виключно, напроведення незалежної експертної оцінки; або шляхом погодження вартості залишків із Страхувальником».

Свої зобов'язання за Договором вона виконувала своєчасно і у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав.

Невиконання Відповідачем умов Договору почалося після того як 26.01.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок), під час якої належний їй транспортний засіб зазнав істотних пошкоджень, що підтверджується Довідкою № 84410521 про дорожньо-транспортну пригоду.

Невиконання Відповідачем умов Договору полягає у тому, що Відповідач ухилився від виплати мені страхового відшкодування у розмірі 46875 гривень 69 копійок.

В порушення умов пункту 6.13 Договору, Відповідач взагалі ухилився від виплати частини страхового відшкодування у розмірі 21108 гривень 91 копійка, а другу його частину у розмірі 25766 гривень 78 копійок, в порушення умов пункту 6.3.1. Договору, перерахував 04.03.2016 року не на її рахунок, а на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, що підтверджується повідомленням ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» № 16/03/03-07 від 03.03.2016 року про виплату страхового відшкодування та платіжним дорученням № 5879 від 04.03.2016 року (додаток №4).

Вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу дійсно перевищила 65 % страхової суми, тобто - мала місце його повна (конструктивна) загибель.

Вартість залишків транспортного засобу була визначена Відповідачем (Страховиком) шляхом проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу.

Незалежна експертна оцінка транспортного засобу - його експертне автотоварознавче дослідження було проведене за замовленням Відповідача судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6

За підсумками вказаного експертного автотоварознавчого дослідження судовий експерт-автотоварознавець ОСОБА_6 встановив, що вартість її аварійно пошкодженого автомобіля після ДТП на дату оцінки складає 77233 грн. 22 коп. Вказана обставина підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 40/02 від 22.02.2016 року.

З огляду на вищезазначене, з врахуванням розміру франшизи, сума страхового відшкодування склала 25766 грн. 78 коп. (105000,00 грн. - 77233,22 грн. - 2000 грн. = 25766,78 грн.). Вказаний розрахунок підтверджується листом ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» № 16/03/03- 06 від 03.03.2016 року.

Однак, експертне автотоварознавче дослідження було проведене судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 з істотними порушеннями вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), а у Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 40/02 від 22.02.2016 року ним були внесені завідомо неправдиві відомості, у зв'язку з чим вказаний висновок є незаконним та необ'єктивним.

Так, у Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 40/02 від 22.02.2016 року судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 внесені завідомо неправдиві відомості про те, що огляд пошкодженого транспортного засобу «проводился 02.02.2016 року у світлий час доби на території зберігання у м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, в присутності представника власника».

В дійсності, в порушення вимог розділу 5 Методики, пошкоджений транспортний засіб судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 не оглядався ні 02.02.2016 року, ні в будь-який інший день, ні на вул. Димитрова в м. Кривому Розі, ні в будь-якому іншому місці, що підтверджується відсутністю протоколу огляду транспортного засобу.

Огляд транспортного засобу на вул. Димитрова в м. Кривому Розіроку не міг бути проведений і з тієї причини, що в період з 26.01.2016 року по червень 2016 року, а отже і 02.02.2016 року, транспортний засіб зберігався в іншому місці - на території авторемонтної майстерні фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, яка знаходиться на АДРЕСА_1.

Оскільки огляд транспортного засобу експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 не проводився, має місце порушення вимог підпункту г) пункту 5.5. Методики оцінки, згідно якого «під час технічного огляду ДТЗ оцінювач, експерт повинен: ... втановити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан ДТЗ, з обоє 'язковою їх фіксацією за допомогою фотографування».Тобто - характер і обсяги пошкоджень, інші ознаки, які характеризують технічний стан транспортного засобу, судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 не встановлювалися, їх обов'язкова фіксація за допомогою фотографування не здійснювалася.

Ремонтна калькуляція транспортного засобу, на підставі якої судовий експерт-автотоварознавець Булейко О.А начебто провів експертне автотоварознавче дослідження, була складена 24.02.2016 року, а Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 40/02 був складений 22.02.2016 року, тобто - двома днями раніше.

Провести експертне автотоварознавче дослідження 24.02.2016 року експерт-автотоварознавець ОСОБА_6 не міг, оскільки видане йому Міністерством юстиції України кваліфікаційне свідоцтво № 364 від 10.01.2001 року дійсне до 22.02.2016 року.

За підсумками експертного автотоварознавчого дослідження, яке було проведене 02.02.2016 року, у її присутності, на території авторемонтної майстерні фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, судовим експертом- автотоварознавцем ОСОБА_5, з дотриманням вимог Методики, дійсна ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу регістраційний номер НОМЕР_1, на момент огляду 02.02.2016 г. (тобто - вартість залишків пошкодженого транспортного засобу), складає 56124,31 грн. Вказана обставина підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д58/02/16 від 29.02.2016 року.

З огляду на вищезазначене, Відповідач мав виплатити їй шляхом перерахування на мій рахунок страхове відшкодування у розмірі 46875 гривень 69 копійок (105000,00 грн. - 56124,31 грн. - 2000,00 грн. = 46875,69 грн.).

Однак, в порушення умов пункту 6.13 Договору, Відповідач взагалі ухилився від виплати частини страхового відшкодування у розмірі 21108 гривень 91 копійка, а другу його частину у розмірі 25766 гривень 78 копійок, в порушення умов пункту 6.3.1. Договору, перерахував 04.03.2016 року не на її рахунок, а на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, яка здійснює ремонт транспортних засобів.

Оскільки мала місце повна (конструктивна) загибель транспортного засобу, у зв'язку з чим його ремонт був нерентабельним, перерахування страхового відшкодування не на мій рахунок, а на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, яка здійснює ремонт транспортних засобів, суперечило здоровому глузду. Мені було набагато простіше і вигіднішепродати пошкоджений транспортний засіб, до виручених від його продажу грошових коштів додати суму страхового відшкодування і придбати новий транспортний засіб.

Однак, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 відмовилася передати перераховану їй Відповідачем суму страхового відшкодування, відмову мотивувала тим, що на вказані грошові кошти нею вже були закуплені необхідні для ремонту транспортного засобу запасні частини, а також тим, що вона не зможе обґрунтувати в податковій інспекції причини повернення мені грошових коштів.

Відповідач своїми діями порушив її плани щодо придбання нового транспортного засобу, фактично змусив погодитися на вкрай нерентабельний ремонт пошкодженого транспортного засобу, вартість якого склала 61147 гривень 50 копійок, що підтверджується Ремонтною калькуляцією № 103-2016 від 16.02.2016 року та Рахунком № ПР 403 від 16.02.2016 року.

Прострочення виплати м Відповідачем страхового відшкодування у розмірі 46875,69 грн. складає 300 днів, 0,01 % від вказаної суми складає 04 грн. 68 коп. (46875,69 грн. X 0,01 % = 04,68 грн.).

Отже, згідно пункту 9.3. Договору, Відповідач має сплатити пеню у розмірі 358 гривень 70 копійок (04,68 грн. X 300 днів = 1404,00 грн.).

Невиплата Відповідачем страхового відшкодування спричинила їй моральну шкоду внаслідок сильних моральних страждань та переживань, взяттям в борг значної суми грошей, неможливістю виїхати за кордон на запланований відпочинок, та тим, що технічний стан істотно пошкодженого транспортного засобу не може бути задовільним навіть після його капітального ремонту, порушенням нормального життєвого укладу. Моральну шкоду позивач оцінює у 50000 гривень.

Вартість замовленого нею експертного автотоварознавчого дослідження, яке було проведене судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5 склала 1500 гривень, витрати на правову допомогу 8000 гривень і ці грошові суми вона просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснивши що сума страхового відшкодування була перерахована відповідно до вказаних ОСОБА_1 реквізитів, а відшкодування моральної шкоди не передбачено умовами укладеного договору.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № ВВ-126- а/15/ЗП/а (далі - Договір, договір страхування).(а.с.11-14).

Згідно пункту 1.1 Договору предметом Договору є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним мені транспортним засобом - легковим автомобілем, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - транспортний засіб або ТЗ).

Згідно пункту 1.13.3 Договору розмір страхової суми складає 105000 гривень.

Згідно пункту 1.6.2 та пункту 6.14.3 Договору розмір франшизи складає 2000 гривень.

Згідно пункту 1.13.3 Договору розмір страхової суми складає 105000 гривень.

Згідно пункту 6.13 Договору «при повній (конструктивній) загибелі (випадок, коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ перевищує 65 % страхової суми по такому ТЗ) страхове відшкодування виплачується в розмірі страхової суми ТЗ (транспортного засобу) за вартості залишків ТЗ та розміру франшизи, передбаченої умовами Договору, але не більше дійсної вартості ТЗ на дату настання Події за вирахуванням вартості залишків ТЗ та розміру франшизи, передбаченої умовами Договору».

Відповідно до цього ж пункту Договору «вартість залишків ТЗ визначається на розсуд Страховика шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків, в т.ч., але не виключно, напроведення незалежної експертної оцінки; або шляхом погодження вартості залишків із Страхувальником».

Згідно пункту 6.3.1. Договору «виплата страхового відшкодування здійснюється Страховиком протягом 7-ми (семи) робочих днів з дня складення Страхового акту шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Страхувальника (Вигодонабувача) - за випадком «Викрадення» або при повній (конструктивній) загибелі ТЗ ...».

Згідно пункту 9.3. Договору «Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику (або Вигодонабувачу) пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний день прострочення виконання грошового зобов 'язання».

26.01.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода яка підпадає під страховий випадок, під час якої належний позивачці транспортний засіб зазнав істотних пошкоджень, що підтверджується Довідкою № 84410521 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11).

За замовленням відповідача експертне автотоварознавче дослідження було проведене судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6(а.с.18-25)

Однак, експертне автотоварознавче дослідження було проведене судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 з істотними порушеннями вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, у зв'язку з чим вказаний висновок є необ'єктивним.

Це визнано і самим експертом ОСОБА_6 в листі до ПрАТ «СК»Юнівес» у якому він просив не враховувати його(а.с.77), так і підтверджено проведеною перевіркою Міністерства Юстиції(а.с.76,78).

За таких обставин експертне автотоварознавче дослідженнявиконане експертом ОСОБА_6 є сумнівним, та не може бути враховано судом як доказ.

Належним доказом розміру спричиненої шкоди суд враховує висновки експертного автотоварознавчого дослідження, яке було проведене 02.02.2016 року, судовим експертом- автотоварознавцем ОСОБА_5 на замовлення позивач(а.с.27-41).

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження, яке було проведене 02.02.2016 року, судовим експертом- автотоварознавцем ОСОБА_5, дійсна ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу регістраційний номер НОМЕР_1, на момент огляду 02.02.2016 г. (тобто - вартість залишків пошкодженого транспортного засобу), складає 56124,31 грн.

Вказана обставина підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Д58/02/16 від 29.02.2016 року.(а.с.27).

Таким чином відповідач повинен був виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 46875 гривень 69 копійок (105000,00 грн. - 56124,31 грн. - 2000,00 грн. = 46875,69 грн.).

Фактично відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 25766 грн.78 коп. перерахувавши дану суму платіжним дорученням № 5879 від 04.03.2016 року на рахунок вказаний самою позивачкою, з урахуванням зменшення страхового відшкодування 27766,78 грн. на суму франшизи яка складає 2000.(а.с.17).

Суд критично сприймає доводи сторони позивача, що перерахування цієї грошової суми відповідачем непотрібно враховувати, оскільки це відбулось в порушення умов Договору.

Відповідач сама вказала відповідачу в своєї заяві реквізити для перерахування належних їй грошових коштів(а.с.158). таким чином відповідач перераховуючи грошові кошти виконав саме волю позивачки.

Це не суперечило п.1.1. укладеного Договору, та закону України «Про страхування» оскільки відповідач вчинив дії згідно волі позивача, яка мала намір ремонтувати автомобіль.

З урахуванням вже виплаченої відповідачем суми страхового відшкодування 25766 грн.78 коп., яка виплачена з урахуванням франшизи, відповідач повинен виплатити позивачці ще 23108 грн.91 коп. (105000 грн. - 56124,31 грн.- 25766 грн.78 коп.).

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно п. 3. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За правилами ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про страхування», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за яким нараховується пеня.

З урахуванням цих вимог законодавства суд погоджується з тим що відповідач повинен сплатити позивачці пеню у розмірі розрахованої позивачем.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 5ст. 23 ЦК Українивизначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дана норма передбачає інший порядок та підстави відшкодування моральної шкоди якщо це встановлено законом.

Позивач посилаючись на підстави ст. 23 ЦК України в позовній заяві зазначив, що між сторонами фактично існують правовідносини, що регулюються Законом України «Про страхування».

Таким чином зобов'язання сторін врегульовани укладеним між ними договором страхування(а.с.11-14) на підставі Закону України «Про страхування».

Між тим слід розрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору від позадоговірної шкоди.

Укладеним між сторонами договором (а.с.11-14) не передбачено відшкодування моральної шкоди у тому числі і як спосіб виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 9 Закона України «Про страхування», Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Невиконання страховиком своїх зобов'язань за договором страхування укладеного між сторонами(а.с.11-14) забезпечено штрафними санкціями.

Враховуючи те, що Законом України «Про страхування» визначено спеціальний порядок та підстави для відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування позову в цій частині позивач зазначав, що в нього були сильні душевні хвилювання через із затягуванням виплати страхового відшкодування та користуванням понівеченим автомобілем.

Враховуючи те, що Законом України «Про страхування» визначено спеціальний порядок та підстави для відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Ці витрати складають 551 грн. 21 коп. сплаченого судового збору відповідно до часткового задоволення позовних вимог, та 8000 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Також стягненню з відповідача підлягає сума витрат понесених позивачем по оплаті автотоварознавчого дослідження 1500 гривень.

На підставі викладеного. Керуючись ст.ст.10,11,57-61,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 526, 527, 546-552, 610, 611, 982,998 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 23108 грн.91 коп.(двадцять три тисячі сто вісім гривень 91 коп).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 1404 (одна тисяча чотириста чотири) гривні.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат понесених по оплаті автотоварознавчого дослідження 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат понесених на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат понесених по оплаті судового збору 551 грн. 21 коп.(п'ятсот п'ятдесят одну гривню 21 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко