Справа № 204/4668/17
Провадження № 2-о/204/89/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Ознайомившись із заявою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме:

Згідно ст.246 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Проте, в порушення зазначеного, заявником не надано доказів того, що ОСОБА_2 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із заявником.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Також ч.2 ст.258 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Проте, у поданій заяві, заявник не зазначає жодних доказів на підтвердження визнання безвісної відсутності ОСОБА_2 саме з 06 червня 2016 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд враховує, що згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, визначеним спеціальною нормою.

Таким чином, заявником подано заяву, яка не відповідає ч.4 ст.119 ЦПК України, згідно якої заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому, вважаю за необхідне, залишити заяву без руху і надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишити без руху, про що повідомити заявника і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху, але не більше ніж до 14.08.2017 року.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Токар