Справа № 727/4061/17
Провадження № 2/727/1158/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення в солідарному порядку із відповідачів 36816,67 дол. США за договором позики № 1 від 14.11.2016 року та договором поруки від 25.11.2016 року.

В подальшому позивач звернулась із заявою про збільшення позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що між нею та відповідачем ОСОБА_4 14.11.2016 року укладено договір позики №1, відповідно до умов якого останній отримав від неї грошові кошти в розмірі 212671,64 дол. США. та зобовязався повернути отримані кошти відповідно до встановленого графіку, у строк та порядок визначеного договором.

25.11.2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір позики №2, згідно умов якого останній відповідає за зобовязанням ОСОБА_4 згідно договору позики №1 від 14.11.2016 року.

Однак, відповідачі в добровільному порядку не виконують взяті на себе зобовязання за договором позики №1 від 14.11.2016 року та договором поруки від 25.11.2016 року, у звязку з чим звернулась до суду з даним позовом. Просить стягнути на її користь в солідарному порядку з відповідачів 212671, 64 дол. США. заборгованості за договором позики.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Від відповідача ОСОБА_5 до суду надійшли письмові заперечення якими він просив відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно нього у звязку із припиненням дії договору поруки.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.11.2016 року позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 уклали договір позики № 1 (а.с.5-6).

Згідно п. 2.1 договору позики ОСОБА_4 отримав 212671,64 дол. США. Пунктом 3.2 договору позики № 1 від 14.11.2017 визначено, що позичальник визнає, що підписанням цього договору визнає факт отримання коштів від Позикодавця в сумі визначеній пунктом 2.1. Договору.

25.11.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали договір позики №2, згідно умов якого останній відповідає за зобовязанням ОСОБА_4 згідно договору позики №1 від 14.11.2016 року (а.с.7-9).

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За вимогами ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно пункту 5.1. договору позики № 1 від 14.11.2016 рокувідповідач зобов'язався повертати суму позики рівними частинами за наступним графіком:

- до 30.12.2016 року повертає 16500,00 дол. США;

- до 20.01.2017 року повертає 2500,00 дол. США;

- до 20.02.2017 року повертає 5043,06 дол. США;

- до 20.03.2017 року повертає 5086,11 дол. США;

- до 20.04.2017 року повертає 7687,50 дол. США;

- до 20.05.2017 року повертає 7752,08 дол. США;

- до 20.06.2017 року повертає 10419,44 дол. США;

- до 20.07.2017 року повертає 10505,56 дол. США;

- до 20.08.2017 року повертає 10588,89 дол. США;

- до 20.09.2017 року повертає 16012,50 дол. США;

- до 20.11.2017 року повертає 16141,67 дол. США;

- до 20.12.2017 року повертає 16266,67 дол. США;

- до 20.01.2018 року повертає 16395,83 дол. США;

- до 20.02.2018 року повертає 16520,83 дол. США;

- до 20.03.2018 року повертає 16650,00 дол. США;

- до 20.04.2018 року повертає 17763,31 дол. США;

- до 14.05.2018 року повертає 20838,19 дол. США;

Відповідно до пункту 5.1.1. Договору позики Сторони погодили, що в разі прострочення будь-якого платежу передбаченого пунктом 5.1. Договору строк виконання обовязку щодо повернення залишку суму позики настає достроково через 6 місяців з дня виникнення відповідного прострочення.

Доказів сплати суми позики чи її частини ОСОБА_4 не надав, від виконання взятих на себе зобов'язань ухиляється, а тому вимога про дострокове повернення позики є правомірною.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже ОСОБА_4 не виконав зобовязання за договором позики.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Національним банком України на 20.07.2017 року встановлено офіційний курс гривні, згідно якого 100 дол. США= 2594,4129 грн.

Отже з ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача 5517580,46 грн.

Стаття 546 ЦК України визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 553 Цивільного кодексу України визначає, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно п. 1.2.1. договору поруки № 2 від 25.11.2016 року ОСОБА_5 відповідає перед ОСОБА_3 за зобовязаннями боржника за Договором безпроцентної позики №1 від 14 листопада 2016 р. в межах суми 36816,67 дол. США, які повинні бути сплачені в період з 30.12.2016 року по 20.04.2017 року.

Відповідно до пункту 4.1. договору поруки №2 від 25.11.2016 року договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 22.04.2017 року.

Позивач направила позовну заяву 26.04.2017 року, тобто після закінчення строку дії договору поруки.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже у вимозі про стягнення коштів з ОСОБА_5 слід відмовити у звязку із припиненням дії договору поруки.

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 543, 553, 559 1049 ЦК України, ст. ст.10, 11, 31, 60, 61, 209, 212, 213-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (87543, Донецька обл., м. Маріуполь, провулок Спортивний, будинок 10, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (58013, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість за договором позики № 1 від 14.11.2016 року в розмірі 212671, 64 дол. США., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20 липня 2017 року становить 5 517 580,46 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8000 грн.

В іншій частин позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.В. СЕМЕНКО