Справа № 497/61/17
Провадження № 2/497/256/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

секретарі Божевій І.Д.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул.Зелена, 19, с.Тополине, Болградського району Одеської області,посилаючись на те, що її померлій матері ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок по вул. Зелена, 19 в с.Тополине Болградського району, яка житті склала заповіт на все належне їй на момент смерті майно на її ім'я. Після смерті матері вона своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус її повідомив, що завести спадкову справу не має можливості у звязку з тим, що вищевказаний заповіт скасований. Пізніше позивачу стало відомою, що 11 лютого 2014 року ОСОБА_5 склала новий заповіт на імя відповідачки ОСОБА_2. Спадкоємцями після смерті матері за законом першої черги, є вона та її сестра відповідач по справі ОСОБА_2, тому у випадку спадкування за законом, вона мала б право на 1/2 частину житлового будинку. Так як вона позивач на момент смерті матері була непрацездатною, вона має право на обовязкову частку, тобто на 1/4 частину житлового будинку. При складанні заповіту на користь відповідача, не було враховано право позивача на обовязкову частку у майні, тому вона вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги №4 від 06.02.2016 року та ордеру серії ОД №170106, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, підтримали письмові заперечення (а.с.34-37), посилаються на те, що відповідач ОСОБА_2 зі своєю сімєю постійно проживала з батьками ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в с.Тополине по вул.Зелена,19. Саме вона доглядала батьків. Вони з чоловіком та батьком ОСОБА_6 працювали в совхозі, всі кошти вкладали в будівництво, облаштування всього домоволодіння. Відповідач ОСОБА_2 вважає, що 1/4 частина житлового будинку, як обовязкова частка, повинна складатися із площі у 32 кв.м, оскільки за час проживання зі спадкодавцем, саме вона зі своєю сімєю облаштовували будинок та набагато збільшили його житлову площу.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

ОСОБА_7 ч.1 ст.1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка). Розмір обов?язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належить житловий будинок, розташований в с. Тополине, по вул. Зелена, 19, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.09.2008 року, виданим державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, за реєстром №6337 (а.с.92).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 420355 від 07.07.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з №559 ОСОБА_5 померла 11.06.2015 року (а.с.7).

Позивач по справі являється донькою спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження позивача NA-VI 0430188, виданого 19.08.2008 року Кахульським відділом ОСОБА_7Молдова.

Вона прийняла спадщину шляхом звернення протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса, але листом №01.16 від 05.08.2015 року їй було розяснено, що заповіт, виданий ОСОБА_5 та посвідчений ОСОБА_4 приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 31 травня 2013 року, за реєстром №2808, згідно з даними спадкового реєстру, скасований.

При житті ОСОБА_5 склала заповіт від 11.02.2014 року, в якому заповіла усі свої права та обовязки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належать їй у майбутньому, та усе її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також усе те, на що вона за законом матиме право ОСОБА_2 (а.с.55 на звороті).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області №497/124/16-ц від 14.11.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні її позову до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, рішення набрало законної сили (а.с.60 на звороті 64).

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_1, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області з 18.09.2013 року та отримує пенсію за віком в розмірі 949 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою № 10913/02, виданою УПФ України у Болградському районі Одеської області (а.с.42). На обліку в Болградському районному центрі зайнятості та ні в якому іншому ЦЗ України не перебувала та не перебуває, що підтверджується довідкою № 12/15/05, виданою 25.11.2016 року Болградським районним центром зайнятості (а.с.12), тобто на час смерті її матері, позивачка являлася непрацездатною.

Посилання відповідача на те, що вона облаштовувала житловий будинок та збільшила площу житлового будинку, судом оцінюється критично, виходячи з того, що спадкодавець ОСОБА_5 отримала спірний будинок у спадщину 12.09.2008 року від свого чоловіка, який вже мав площу 145,4 кв.м., а не 32, як свідчить відповідач, а надані відповідачем деякі накладні про придбання будівельних матеріалів датовані 2009-2012 роками, вже після збільшення площі спірного домоволодіння, не можуть бути доказами збільшення площі будинку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 є непрацездатною дитиною спадкодавця та має обовязкову частку у спадковому майні, що складає 1/4 частку, а посилання відповідача щодо зміни в розмірі обов?язкової частки у спадщині не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні відповідними доказами, тому будья-яких підстав щодо зміни розміру обов?язкової частки у спадщині, з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, судому не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222, 1241, 1261,1269,1270 ЦК України, ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування на обовязкову частку, право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, по вул. Зелена, 19 в с. Тополине Болградського району Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца