НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1706/17
№ 2/183/1700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає неповнолітня дитина,

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з серпня 2015 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_1 Дар`я Анатоліївна, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року відповідача визнано батьком дитини, внесено зміни до актового запису про народження дитини. З лютого 2017 року сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинилися, сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач після припинення відносин обіцяв надавати допомогу на утримання дитини та позивача, однак до часу звернення з позовом допомогу не надавав. Вказує, що перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною не має змоги працювати, самостійно забезпечувати себе та доньку, внаслідок чого просить стягувати аліменти на своє утримання з відповідача.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні їх у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Вказала, що стан здоров`я її, дитини та відповідача задовільний. У власності сторін та дитини нерухомого майна, набутого під час спільного проживання немає.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що позивач є працездатною, вийшла на роботу та працює. Отримує соціальну допомогу по народженню дитини. Зазначає, що дитина належним чином забезпечена одягом, їжею, продуктами харчування. Позивач не дає змоги відповідачу бачитися з дитиною.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2015 року, позивач та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_1 Дар`ї Анатоліївни, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторонами визнано, що на момент розгляду справи дитина проживає з позивачем.

За ч.ч. 2,3 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст.85 СК України право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Сторонами визнано, що стан здоров`я відповідача задовільний. Протипоказань до праці відповідач не має.

Доказів того, що відповідач не має змоги надавати допомогу на утримання позивача суду не подано.

Інших даних про стан здоровя, матеріальний стан позивача платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що мають істотне значення та враховуються судом при визначенні розміру аліментів судом не встановлено, відповідачем не повідомлено.

У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Позов предявлений 11 квітня 2017 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Водночас, сторонами не заперечувався той факт, що питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача знаходиться на стадії судового розгляду.

За таких обставин, з урахуванням наявності на утриманні позивача неповнолітньої дитини, перебування позивача у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначеного позивачем розміру аліментів частково та вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає неповнолітня дитина задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 11 квітня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_1 Дар`єю Анатоліївною, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 20 квітня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі складено 21 липня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов