Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3764/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі

головуючого судді Степаненка О.М.,

за участю секретаря Чмих І.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, при цьому вказала, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло №14907 від 17.09.1997.

Відповідач по справі неодноразово здійснювала залиття належної їй квартири і наміру відшкодовувати шкоду не має.

Так, 11.06.2015 із квартири №271, що розташована поверхом вище, відбулося залиття її квартири №267. Згідно акту про залиття, про аварію, що трапилась на системі холодного/гарячого водопостачання, опалення та водовідведення від 12.06.2015 комісією в складі представників КП СУБ «Митниця», представника квартири №267 та квартири №271 встановлено, що причиною залиття було протікання змішувача у ванній кімнаті квартири відповідача.

Після залиття відповідач ніяким чином не відшкодувала шкоду, коштів на відновлення туалету, стіни та стелі кухні не надала. Всі витрати вона вимушена була нести самостійно витрачаючи кошти із сімейного бюджету.

Повторним фактом спричинення матеріальної шкоди відбулося затоплення квартири в лютому 2016 року. При зверненні до КП СУБ «Митниця» згідно акту від 09.02.2016 не виявлено причину залиття.

05.03.2017 через численні підтоплення житла позивач вимушена була звернутися за допомогою до голови правління ОСББ, який провів обстеження із мешканцями сусідніх квартир та виявив в квартирі № 267 плями у ванній кімнаті розміром 50 на 20 см, туалетній кімнаті розміром 20 на 20 см. Винуватицею затоплення є власниця квартири №271 відповідач ОСОБА_2, про що зазначено в акті від 05.03.2017.

Як доказ розміру спричинених збитків позивач вказує на висновок №05/17/буд від 29.03.2017, яким встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_2 в цінах березня 2017 року становить 3640 грн. За проведення експертного дослідження нею було сплачено кошти в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією.

Позивач вважає, що залиття належної їй квартири відбувається з причин незабезпечення відповідачем цілісності елементів водостічних систем в своїй квартирі і свідомого ухилення від покладених на неї обов'язків передбачених Житловим кодексом.

Ціна позову складає 5140,00 грн. (3640,00 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт + 1500.00 грн. оплата за висновок експерта).

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 в розмірі 5140 грн. та судові витрати в сумі 640 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, вважає їх недоведеними належними та допустимими доказами, так як позивач під час фіксування наслідків залиття квартири порушила порядок визначений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 в частині дотримання встановленого зразку форми складання акту про залиття.

Суд, заслухавши доводи позивача ОСОБА_1, заперечення представника відповідача ОСОБА_6 приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 17.09.1997 №14907 є співвласницею квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.08.2006 відповідач ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_5.

Так, відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт про залиття. Додатком 4 до Правил встановлено форму згаданого акта.

Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою.

Крім того, акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовились з таких-то причин).

В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У разі, якщо присутні не усі члени комісії, або якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

З акту про залиття квартири від 12.06.2015, складеного комісією КП СУБ «Митниця» вбачається, що затоплення квартири № 267 виникло внаслідок протікання змішувача у ванній кімнаті квартири №271.

Цим же актом встановлені ушкодження оздоблення в туалеті: стелі, водоемульсійної фарби S=0,022 м2, в кухні: стеля, водоемульсійна фарба S=0,09 м2, стіни, шпалери S=0,18 м2.

Вказаний акт суд приймає як належний та допустимий доказ вини відповідача у залитті, яке мало місце 11.06.2015.

Незважаючи на це вимоги позивача щодо відшкодування збитків внаслідок неправомірних дій відповідача, які мали місце в цей день не можуть бути задоволені виходячи з наступного.

Чинним законодавством передбачено, що в разі, якщо акт затоплення належно оформлений, необхідно з'ясувати суму завданої шкоди.

Як доказ суми завданих збитків позивач надала суду висновок №05/17/буд від 29.03.2017 експертного будівельно-технічного дослідження ТОВ «Контакт-Сервіс», яким встановлена вартість ремонтно-відновлюваних робіт квартири АДРЕСА_6 в цінах на березень 2017 року в сумі 3640 грн.

Суд звертає увагу, що збитки вирахувані експертом за результатами натурного огляду квартири №267, яким встановлені та описані наступні пошкодження опоряджувальних покриттів квартири, а саме: у ванній кімнаті: на стелі сліди залиття, іржава пляма в кутку, відшарування і здуття шару фарби зі шпаклівкою на площі приблизно 0,5 м2; у вбиральні: на стелі сліди залиття, іржава пляма в кутку, відшарування і здуття шару фарби зі шпаклівкою на площі приблизно 0,5 м2.

Таким чином суд встановив невідповідність виду та розмірів пошкоджень, встановлених натурним оглядом експерта в березні 2017 року, ушкодженням встановлених у акті від 12.06.2015.

Відповідно до ст. 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В частині 1 даної статті визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Крім того, відповідно до норм ЦК України, якщо сторона вважає себе потерпілою та виявила бажання стягнути збитки, вона має довести їх наявність та розмір.

Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібний повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.

Суд з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а саме встановлення розміру збитків завданих 11.06.2015, розяснив позивачу положення ч.4 ст. 10 ЦПК України, якими попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а саме пропонував позивачу надати докази матеріальних збитків внаслідок залиття 11.06.2015, однак позивач наполягала на задоволенні загального розміру збитків, визначених у висновках експерта від 29.03.2017 без їх розмежувань по окремим фактах затоплення.

Крім того, із позовної заяви судом встановлено, що всі витрати після першого залиття позивач ОСОБА_1 несла самостійно із сімейного бюджету, але доказів купівлі матеріалів та оплати ремонтних робіт суду не надала, що не дає можливості суду визначити розмір збитків саме після залиття 11.06.2015.

З огляду на викладене позивачкою ОСОБА_1 не доведено розмір збитків, які були спричинені 11.06.2015, і як результат є наслідком невстановлення причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та виникненням у неї збитків.

Факти залиття, згідно актів, наданих позивачем від 09.02.2016 та 05.03.2017, на думку суду є недоведеними виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт встановленої форми про залиття, що передбачено Правилами утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 згідно Додатку 4 до Правил.

Відповідно до Акту про залиття від 09.02.2016, складеного комісією КП СУБ «Митниця», причину залиття не встановлено.

Акт від 05.03.2017 взагалі не відповідає формі Додатку 4 Правил, а також не містить причину залиття.

В пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином позивачкою ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що саме з вини відповідача ОСОБА_2 відбулось залиття квартири в лютому 2016 року та вподальшому.

Акти № № 7, 10 відповідно від 25.03.3017 та 29.06.2017, які надані представником відповідача за довіреністю ОСОБА_6, суд не прийняв до уваги, так як інформація, яка зафіксована у них, не підтверджує і не спростовує стану мережі водопостачання на час затоплень, які визначає позивач у позові.

Аналізуючи наведені вище факти і обставини, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 в силу положень ст. 60 ЦПК України не надано переконливих доказів на підтвердження її вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 169, 209, 212, 213, 215, 220, 223, 294-296 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_7