У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 15 червня 2003 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики грошових коштів, про що свідчить складена відповідачем розписка.

Відповідно до умов договору позики, ОСОБА_2 позичив у позивача грошові кошти у сумі 36 300 грн, що станом на момент укладання даного договору складало еквівалент 4 530, 00 доларів США. Фактично предметом позики були грошові кошти у доларах США у розмірі 4 530 доларів США, але враховуючи, що чинним законодавством розрахунки в іноземній валюті заборонені, він позичив відповідачу грошові кошти у національній валюті України - гривні.

Відповідно до умов договору позики, строк виконання зобов'язання до 01 січня 2014 року. Але станом на 02 грудня 2016 року ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів.

Сума 4 530 доларів США, яка зазначена у договорі від 15 червня 2013 року станом на 02 грудня 2016 року у гривневому еквіваленті, з урахуванням округлення складає 116 141,00 грн.

Відповідно до вимог чинного законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки розмір відсотків договором позики, укладеним між ними, не передбачений, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу 116 141 грн та 3 % річних від неї за період з 01 січня 2014 року по 02 грудня 2016 року у сумі 10 453 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики у сумі 36 300 грн, 3 % річних від простроченої суми 2 398,78 грн, а всього 38 698,78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2017 року рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 березня 2017 року в частині судових витрат скасовано.

В інший частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити строк касаційного оскарження з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений особою, яка подала касаційну скаргу, з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що факт отримання грошових коштів у борг 36 300 грн підтверджується оригіналом розписки та саме ця сума у гривнях була передана позивачем, а відповідачем прийнята. Крім того, оскільки боржник прострочив строк виконання зобов'язання за договором позики відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк касаційного оскарження рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 22 червня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко