Справа № 587/1592/17
УХВАЛА

01 серпня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., за участю представника заявника ОСОБА_1, державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з скаргою на дії держаного виконавця, посилаючись на те, що Сумським районним судом Сумської області було видано виконавчий лист № 587/775/16-ц від 07.09.2016 року на виконання рішення Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/775/16-ц (провадження № 2/587/484/16) від 11.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 20 866 гривен 45 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень 00 копійок. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №52446686; постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року. Заявниця зазначала, що борг перед банком вона погасила ще до винесення рішення судом і навіть до відкриття судом провадження по справі. Не дивлячись на це, державний виконавець виніс постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 2224 грн. 45 коп. та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 125, 07 грн. Заявниця вважала такі дії державного виконавця незаконними, оскільки необхідності у примусовому виконанні рішення не було, бо борг був погашений заявницею в добровільному порядку ще до відкриття судом провадження по справі. Посилаючись на ці обставини, заявниця просила визнати протиправними дії старшого державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Сумській області ОСОБА_2; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року (ВП № 52446686); скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 2 224 грн. 45 коп.; скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 125 грн. 07 коп.; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Бистрова Н. Б. заперечувала проти скарги, оскільки заявниця своєчасно не поставила до відома про добровільне погашення боргу, не надала доказів на підтвердження цього, тому вважала за необхідне відмовити в задоволення скарги.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд вважає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 липня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 20866, 45 грн. заборгованості з а кредитним договором та 1378 гривень судового збору.

На виконання рішення суду Сумським районним судом Сумської області було видано виконавчий лист № 587/775/16-ц від 07.09.2016 року на виконання рішення Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/775/16-ц (провадження № 2/587/484/16) від 11.07.2016 року по стягненню з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 20 866 гривен 45 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень 00 копійок.

По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №52446686; постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року.

При примусовому виконанні було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 2 224 грн. 45 коп. та постанову про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 125 грн. 07 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

При цьому, як передбачено частиною п'ятою статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Системний аналіз положень статей 10, 26, 27 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» свідчить про те, що у разі невжиття у виконавчому провадженні заходів примусового виконання рішення, відсутні і підстави для справляння виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Про зазначене виконавче провадження заявниця дізналася в 2017 році, а про можливість оскарження дій державного виконавця в травні 2017 року в Сумському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги під час консультації.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_3 борг перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 21 996 гривен 55 копійок сплатила 29 квітня 2016 року, тобто за 5 днів до відкриття судом провадження у справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї і підстав для винесення постанови про примусове виконання рішення суду не було.

Не дивлячись на це, державним виконавцем була винесена постанова про примусове виконання рішення суду, яке на той момент було виконане.

Таким чином, дії старшого державного виконавця СРВ ДВС ОСОБА_2 по відкриттю виконавчого провадження не можна вважати такими, що в повній мірі відповідають вимогам закону і є правомірними, постанову про відкриття виконавчого провадження слід визнати незаконною, оскільки на момент початку примусового виконання рішення суду ніякого боргу перед ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент відкриття зазначеного виконавчого провадження ОСОБА_3 не мала.

Отже, постанова про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 2 224 грн. 45 коп. та постанова про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 125 грн. 07 коп. є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки примусового стягнення не було, державним виконавцем не було проведено ніяких виконавчих дій з примусового виконання судового рішення.

Також, державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Враховуючи, що на момент проведення виконавчих дій рішення суду було виконано в добровільному порядку боржницею ОСОБА_3, дії державного виконавця щодо арешту майна ОСОБА_3 є протиправними, а постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

21.02.2017 року на адресу СОУ ПФУ у Сумській області за місцем отримання ОСОБА_3 пенсії направлено постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

З цих же підстав не можуть вважатися законними дії державного виконавця по зверненню стягнення на пенсію та інші доходи боржника.

Отже, вимоги заявниці підлягають задоволенню, оскільки виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ст. ст. 26, 74 , 27, 29, 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Сумській області ОСОБА_2.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 року (ВП № 52446686).

Скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 2224 гривень 45 копійок.

Скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 125 гривень 07 копійок.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя