№ 336/4456/16-ц
пр. № 2-п/336/48/2017
УХВАЛА

Іменем України

27 липня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2016 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» 50 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором поруки від 21.02.2014 року, а також судовий збір в сумі 3,72 гривні; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» 18410 гривень в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 29 від 21.02.2014 року, а також судовий збір в сумі 1374,28 гривні.

Хоча копія рішення направлялась відповідачеві в установленому порядку, натомість відомості про фактичне отримання відповідачем копії рішення суду в установленому порядку до 26.05.2017 року в матеріалах справи відсутні, тож суд виходить з того, що рішення суду отримане відповідачем 26.05.2017 року.

06.06.2017 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду. Як зазначено в заяві відповідач не зявлявся до суду у звязку з неотриманням судових повісток, а з рішенням суду не згодна, оскільки розрахунок позивач розрахував невірно.

В судове засіданні заявник відповідач ОСОБА_1 не з'явилась, не сповістивши суд про причини своєї неявки, про місце та час розгляду заяви сповіщалась судовими повістками, які направлялись за адресою, яка зазначена відповідачем в якості адреси проживання, про що в матеріалах справи є відповідні підтверджуючі документи (в перше судове засідання ОСОБА_1 отримала судову повістку запізно, в друге не з'явилась за отриманням судової повістки взагалі).

Відповідач ОСОБА_2 та представник позивача в судове засідання не явились, про місце та час розгляду заяви повідомлені в установленому порядку.

Оскільки відповідно до положень ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, судом заява ОСОБА_1 розглянута за відсутності учасників провадження, що не зявились.

При вирішенні заяви про скасування заочного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявності спільно двох умов: якщо відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та якщо судом встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Ухвалою суду від 23.08.2016 року провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрите та призначено розгляд справи на 12.09.2016 року.

ОСОБА_1 судову повістку отримала 29.08.2017 року, натомість в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суду причини своєї неявки.

Судом розгляд справи було відкладено на 11.10.2016 року, про що ОСОБА_1 також належним чином повідомлена, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення судової повістки 17.09.2016 року.

Натомість відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 11.10.2016 року не з'явилась без поважних причин, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено та розгляд справи відкладено ще раз на 12.12.2016 року.

Про дату та час судового засіданні 12.12.2016 року ОСОБА_1 повідомлялась судовою повісткою, яку направлено судом 12.10.2016 року за адресою, яку сама відповідач вказує в якості адреси свого проживання, натомість за отриманням судової повістки відповідач не з'явилась.

Востаннє розгляд справи призначався судом 26.12.2016 року, про що відповідач також повідомлялась в установленому порядку, причини неявки суду не повідомила, тож судом справу було розглянуто в заочному порядку.

З направлених ОСОБА_1 на адресу суду документів вбачається, що останній на час розгляду справи виповнилось 52 повних роки, вона не визнана інвалідом, ступінь втрати професійної працездатності складає 35%, ступінь втрати загальної працездатності не визначений, тож будь-яких перешкод для явки в судове засідання ОСОБА_1 не мала.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не була сповіщена в установленому порядку про місце та час розгляду справи спростовані наявними у справі документами.

Крім того, ніщо не заважало ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи дізнатись на веб-сайті «Судова влада України», де інформація по кожній справі розміщується та оновлюється своєчасно.

Таким чином суд не може погодитись з тим, що ОСОБА_1 не була сповіщена в установленому порядку про місце та час розгляду справи, а також, відповідно, не мала можливості надати заперечення проти позову чи зявитись в судове засідання, оскільки неявка відповідача в судове засідання є наслідком недобросовісного використання своїх процесуальних прав.

Другою обовязковою умовою для скасування заочного рішення є встановлення судом того, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Натомість відповідач на будь-які докази в обґрунтування незгоди з рішенням суду не посилається, як рівно і не надає таких доказів суду.

Посилання на те, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не є вірним, відповідач нічим не підтвердила та навіть не вказала в чому саме, на її думку, полягає невірність вказаного розрахунку.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, оскільки, судом відповідач викликалась до суду чотири рази, неотримання нею двох останніх судових повісток відбулось виключно внаслідок того, що вона не зявлялась за їх отриманням, а на існування будь-яких доказів, які б спростовували правильність рішення суду чи мали б істотне значення для вирішення спору відповідач не послалась та таких доказів не надала.

Отже оскільки передбачених ст. 232 ч. 1 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення не встановлено, заява відповідача задоволенню не підлягає. Суд вважає за потрібне роз'яснити відповідачеві можливість оскарження рішення суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк