У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року у справі за позовом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року Михайлівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що власником спірного житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, є територіальна громада в особі Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із лютого 2009 року і до часу звернення до суду із цим позовом у спірному будинку не проживають без поважних причин, оскільки виїхали на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, а саме: у с. Цекинівку Ямпільського району Вінницької області. Посилаючись на викладене, а також на ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, позивач просив задовольнити позовні вимоги, визнавши ОСОБА_3, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування спірним житловим будинком.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, який обґрунтовували тим, що у листопаді 2012 року Михайлівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області незаконно вигнала їх із житлового будинку АДРЕСА_1 та замінила замки на будинку та господарських спорудах, пояснюючи це тим, що 14 листопада 2012 Михайлівська сільська рада отримала документи про право власності на вказаний будинок. Також зазначили, що вони неодноразово зверталися до судових органів, щоб визнати дії Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області протиправними та зобов'язати повернути їм відібране житло, в якому є їхні речі і в якому вони не можуть проживати, оскільки в будинку змінені замки, тому вважають, що не втратили як права проживати в будинку, так і права власності на вказаний будинок. Посилаючись на викладене, просили зобов'язати Михайлівську сільську раду Ямпільського району Вінницької області усунути перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення їх у вказаний житловий будинок.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року, у задоволенні обох позовів відмовлено.

У касаційній скарзі Михайлівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій у частині відмови у задоволенні первісного позову Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити указаний позов повністю, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту судових рішень в оскаржуваній частині щодо вирішення первісного позову вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень в оскаржуваній частині.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку, а також встановивши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Виходячи з положень ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд правильно зазначив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту укладення договору найму спірного житла та непроживання відповідачів у спірному житловому будинку без поважних причин.

Натомість на підставі наявних у справі доказів суд установив, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із 1996 року проживали у спірному будинку та зареєстровані у ньому, у будинку залишені їхні речі; вони переїхали на тимчасове проживання в АДРЕСА_2 із поважних причин - для здійснення догляду за хворими батьками; ОСОБА_3 приїжджав до спірного будинку, оскільки працює в с. Михайлівка.

У зв'язку з викладеним суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_3

Розглядаючи первісний позов, суд правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, що вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд виходив із того, що позивач не довів, що відповідачі втратили право користування спірними будинком. При цьому апеляційний суд дійшов правильного висновку, що втручання позивача у використання відповідачами прав на житло не є виправданим, з огляду на ненадання доказів наявності у сім'ї ОСОБА_3 іншого житла, а також надання органом місцевого самоврядування згоди на приватизацію спірного житла та незаконного скасування свого ж рішення про приватизацію, яке скасоване у судовому порядку.

Також апеляційний суд дійшов висновку, що позивач не визначив, чи пов'язане непроживання відповідачів у спірному будинку з 2009 року із їхнім вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті (ст. 107 ЖК УРСР), чи з тимчасовою відсутністю та з яких причин (ст. 71 ЖК УРСР).

Посилаючись на викладене, апеляційний суд правильно вважав, що Михайлівська сільська рада не довела своїх вимог про непроживання відповідачів у спірному житловому будинку без поважних причин.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що висновки апеляційного суду є помилковими і спростовуються як письмовими доказами у справі, так і доводами, викладеними в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України не передбачено під час перегляду справи у касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги про доведеність факту непроживання відповідачів у спірному будинку без поважних причин були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій по суті вирішення позовних вимог, які їх обґрунтовано спростували, про що свідчить зміст оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів щодо вирішення первісного позову та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Михайлівській сільській раді Ямпільського району Вінницької області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житлом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення, за касаційною скаргою на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 02 червня 2017 року,

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак