Справа № 316/682/17
Провадження № 2/316/608/17
"18" липня 2017 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:
головуючого судді: Капустинского М.В.,
секретаря судового засідання: Демешко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємство Комунальної власності» Енергодарської міської ради, третя особа: Енергодарська міська рада Запорізької області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надавши при цьому пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надав, на адресу суду повернувся рекомендований лист про отримання відповідачем поштового відправлення, тобто про час та місце слухання справи відповідач повідомлений вчасно та належним чином.
Третя особа: Енергодарська міська рада Запорізької області у судове засіданні не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендований лист про отримання поштового відправлення. Заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надали.
Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків:
В судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля марки CHEVROLETAVEO седан - в, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску є позивач по справі.
Відповідно до висновку №94, експертного, автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди, причиненої власнику автомобіля марки CHEVROLETAVEO седан - в, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску складає 128053 грн. 20 коп.
Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області №7 від 18.03.2011 визначено, що виконавцем житлово-комунальних послуг є Комунальне Підприємство "Підприємство Комунальної власності".

Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області №12 від 27.01.2017 року затверджено Правила благоустрою території м. Енергодара та Рішенням Енергодарської міської ради Запорізької області №2від 14.01.2015 року про затвердження Програми охорони навколишнього природного середовища міста на 2015-2017 роки, встановлено, що інвентаризація зелених насаджень проводиться управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради, та балансоутримувачем об'єктів благоустрою держаної чи комунальної власності один раз на п'ять років з квітня до жовтня відповідно до Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженої наказом Державного комітету будівництва. архітектури та житлової політики України від 24.12.2001 року № 226 та затверджено перелік видів робіт та їх періодичність у складі діючого тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення, яким на відповідача покладено обов'язок 2 рази на рік здійснювати обрізку крон дерев та кущів.

Відповідно до наданих свідком ОСОБА_2, пояснень: 28.03.2017 року він керував автомобілем позивача, о 13.30 години зупинився біля будинку № 7 по пр-ту Будівельників у м. Енергодарі коли зайшов до магазину "Гастроном" та почув грохот, коли вийшов, побачив, що дерево з протилежній сторони дороги впало на автомобіль та повністю його пошкодило, він одразу викликав працівників поліції, потім приїхали працівники КП "ПКВ", які почали відразу прибирати дерево та вітки з автомобілю, дерево було повністю сухе, усі вітки зламалися, ніякого стихійного лиха на вулиці в цей час не було.

Згідно висновку № НОМЕР_2 СП Енергодарського ВП Кам"янсько-Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 10.04.2017 року, в ході первірки було встановлено, що 28.03.2017 року о 13-50 години надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що по пр-ту Будівельників біля будинку № 7, дерево впало на автомобіль марки CHEVROLETAVEO седан - в, державний номер НОМЕР_1. був опитаний свідок ОСОБА_4

Також у судовому засіданні дослідженні в якості доказу фотографії з зображенням з місця події пошкодженого автомобілю.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з п. 9 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях.

Частиною 4 статті 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Відповідно до статті 25 та частини 7 статті 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Водночас, згідно з п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 №105 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 р. за № 880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Пунктом 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах затвердженого Постановою КМУ № 1045 від 01.08.2006 року передбачено, щовидалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку. Згідно пункту 3.8.2. Правил утримання та прибудинкових територій, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року на прибудинковій території балансоутримувач повинен забезпечувати належний догляд за зеленими насадженнями.

Відповідно до частин 4, 5 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто тягар утримання майна та відповідальність за нього несе саме власник.

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

За змістом ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

При цьому, статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Крім того, в постанові від 03 грудня 2014 року №6-183цс14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

А отже саме Відповідач, а не Позивач повинні довести суду відсутність своєї вини у завданні шкоди позивачам.

В судовому засідання стороною Позивача доведено факт наявності шкоди завданої його майну. При цьому, стороною Відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на спростування своєї провини або підтвердження вини інших осіб у заподіянні шкоди Позивачу, що є підставою для висновку про наявність такої вини у Відповідача.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р. (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

При цьому, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Також, згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно ст.369 ЦК України, співвласники майна, що у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

А отже, вирішуючи питання щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля, враховуючи вищевикладене, а також те, що стороною Позивача доведена, а стороною Відповідача не спростована, наявність шкоди завданої Позивачу, завдання шкоди саме з вини Відповідача, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача обґрунтовані, підтверджені наданими належними доказами, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характер та тривалість страждань, завданих позивачам внаслідок залиття квартири, істотність вимушених змін у їхньому житті і наслідків, що наступили.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що завдання матеріальної шкоди Позивачу відбулось з вини Відповідача внаслідок пошкодження автомобіля, Позивач, в результаті пошкодження автомобіля відчував моральні переживання повязані з втратою автомобіля, хвилюванням за життя зятя, душевними хвилюваннями, іншими стражданнями повязаними із захистом своїх порушених прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів в рахунок компенсації моральної шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо стягнення з Відповідачів на користь Позивачів судових витрат, суд дійшов наступних висновків:

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п.5 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, також належать витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно наданих Позивачем доказів, ним було пронесено наступні витрати повязані з розглядом справи: оплата за проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1212 грн. 00 коп. (а.с.18) та сплачено судовий збір в розмірі 1392 грн. 65 коп. (а.с.1)

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача й понесені судові витрати на загальну суму 2604 грн. 65 коп., які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат за проведення авто товарознавчої експертизи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 174, 212-215, 224-226, 231-233, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Енергодарського міська рада Запорізької області. про стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської рада на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду в розмірі 128053 (ста двадцяти восьми тисяч пятдесяти трьох) гривень 20 копійок, моральну шкоду в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати на загальну суму 2604 (дві тисячі шістсот чотири) гривні 65 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним Кодексом України.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.07.2017 року

Суддя: М. В. Капустинський