АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 13.06.2013 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № СL138188, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 100 000, 00 грн. з щоквартально змінною (плаваючою) процентною ставкою та кінцевим терміном повернення до 10.06.2018 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал банк» та ОСОБА_2 13.06.2013 р. укладено договір поруки № СL138188-Р, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № СL138188 від 13.06.3013 р. у повному обсязі, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Посилаючись на те, що Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а позичальник порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 11.07.2016 р. утворилася заборгованість у розмірі 86 020,28 грн., з яких: 10 348,07 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 57 602,82 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 11 171,92 грн. - відсотки за користування кредитом, 3747,47 грн. - пеня, 3150,00 грн. - штраф., просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судовий збір - 1 378,00 грн.

Справа № 755/12315/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9132/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2016 р. позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» прострочену заборгованість по кредиту - 10 348,07 грн., суму дострокового стягнення кредиту - 57 602,82 грн., відсотки - 11 171,92 грн., штраф - 3150 грн., судовий збір 1378 грн., а всього 83 650,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права,просив рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 893,80 грн.

Вказував на те, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, як до поручителя, оскільки у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору щодо сплати чергових платежів банк направив на адресу відповідачів 01.06.2016 р. досудові вимоги, з позовом звернувся 06.08.2016 р., а тому банк не пропустив шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2016 р. апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № СL138188 від 13.06.2013 р. у розмірі 83 650,80 грн., з яких: 10 348,07 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 57 602,82 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 11 171,92 грн. - відсотки, 3150,00 грн. - штраф.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пені у розмірі 3 747,47 грн. відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1 407,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1 407,04 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.12.2016 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник ПАТ «Універсал Банк» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відхилити посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк».

ОСОБА_2 в судове засідання не зЧявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 13.06.2013 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № СL138188, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 100 000,00 грн., дата повернення суми кредиту - 10.06.2018 р., з визначенням змінюваної (плаваючої) процентної ставки; дата перегляду ставки - кожне 01 січня та 01 квітня та 01 липня та 01 жовтня кожного календарного року протягом строку дії договору, якщо інше не передбачено умовами договору та додатку до договору. Розмір процентної ставки визначається у процентах річних за наступною формулою (якщо інше не передбачено умовами договору), а саме: «процентна ставка» = індекс + маржа. Сторони домовилися, що станом на дату укладення договору розмір індексу складає 15,56% річних, який дорівнює «6М UIRD», що розрахований за 28.04.2013 р.; розмір процентної ставки складає 29,00% річних. Сторони погодили, що перша дата перегляду ставки за договором застосовується, починаючи з 09 вересня 2014 р. і тільки з цієї дати застосовуються умови додатку до договору щодо автоматичного перегляду/встановлення нового розміру процентної ставки станом на кожну дату перегляду ставки.

Відповідно до п. 6 додатку № 1 до кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до графіку щомісячних платежів /графіку погашення кредиту, вказаного в додатку № 2 до договору. Датою сплати щомісячного платежу вважається останній робочий день, що передує 10 числу кожного місяця.

З матеріалів справи убачається, що позивач виконав умови договору, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 13.06.2013 р. та випискою/особовим рахунком від 13.06.2013 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13.06.2013 р. між ПАТ «Універсал банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № СL138188-Р, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № СL138188 від 13.06.2013 р., в повному обсязі, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що з квітня 2015 р. позичальник порушив умови договору щодо строків та суми повернення кредитних коштів, а тому в ПАТ «Універсал Банк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя починаючи з 09 квітня 2015 р. протягом наступних шести місяців. З позовом банк звернувся 06.08.2016 р., а досудова вимога направлена 01.06.2016 р., а відтак вважав, що порука припинилася.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись у повному обсязі не можна виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 8.1 п. 8 кредитного договору сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України, у випадку настання будь-якої із нижче вказаних обставин, вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання позичальника за цим договором з дня одержання позичальником повідомлення/вимоги кредитора. Позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора протягом 30 календарних днів з дня одержання повідомлення/вимоги кредитора про виконання у новий термін/строк основного зобов'язання позичальника за цим договором.

З матеріалів справи убачається, що 03.06.2016 р. на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 ПАТ «Універсал Банк» направило вимогу про необхідність негайно сплатити всю суму заборгованості за кредитним договором, включаючи прострочену, строкову, проценти, нараховані за користування кредитними коштами та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язання. Зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде змушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку з покладенням витрат, пов'язаних із сплатою судового збору та витратами виконавчого провадження. Станом на 01.06.2016 р. розмір заборгованості по сплаті кредиту та нарахованих процентах становив 79 062,51 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами за статтею 1048 цього Кодексу), що підлягає сплаті.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 4 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами. Порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну виконання боржником основного зобов'язання за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки зобов'язання боржник не виконував, банк реалізував передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та підпунктом 8.1 пункту 8 кредитного договору право вимоги дострокового виконання основного зобов'язання та відповідно змінив строк виконання основного зобов'язання. Отже, настання строку виконання основного зобов'язання необхідно обчислювати з липня 2016 р.

Зважаючи на те, що ПАТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до поручителя у серпні 2016 р., тобто в межах передбаченого договором поруки трирічного строку, цей строк не можна вважати пропущеним.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 08.06.2016 р. в справі №6-1006цс16.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що договір поруки є припиненим, а тому відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з поручителя.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, (пп. 1.3 п. 1 договору поруки).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед банком за неналежне виконання умов кредитного договору.

Відповідно до наданого ПАТ «Універсал Банк»розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.07.2016 р., заборгованість ОСОБА_1 становить 86 020,28 грн., з яких: 10 348,07 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 57 602,82 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 11 171,92 грн. - відсотки за користування кредитом, 3 747,47 грн. - пеня, 3 150,00 грн. - штраф.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності (ст.ст. 10,11 ЦПК України).

Частиною 2 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідачі не надали суду переконливих доказів, які б спростовували правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, та підтверджували б їх доводи про не укладення з ними відповідно кредитного договору та договору поруки, і не звертались до суду з позовами про визнання зазначених договорів недійсними, а тому суд обґрунтовано відхилив їх заперечення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання позичальника за Договором кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ.

Крім того відповідно до п. 2.5 кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов'язання позичальника за Договором кредитор має право стягнути з позичальника штраф, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити такий штраф у розмірі 350,00 грн. за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Оскільки, умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а штрафу - як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення, в тому числі за несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що банк за одне й теж саме правопорушення застосував два види цивільно-правової відповідальності, що є неприпустимим згідно ст. 61 Конституції України, а тому обґрунтовано відмовив ПАТ «Універсал Банк»у задоволенні вимог про стягнення пені.

Таким чином з відповідачів на користь ПАТ «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 82 272,81 грн., з яких: 10 348,07 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 57 602,82 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 11 171,92 грн. - відсотки за користування кредитом, 3 150,00 грн. - штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подавали апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, тобто його не оскаржували.

Подані ОСОБА_1 до апеляційного суду клопотання, в яких він викладає свою незгоду з рішенням суду першої інстанції та просить його скасувати з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони за формою та змістом не є апеляційною скаргою, а наведені у зазначених клопотаннях доводи про неналежність та недопустимість наданих позивачем доказів є безпідставними.

Ухвалюючи у справі нове рішення, колегія суддів ураховує також висновки і мотиви, викладенні в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.06.2017 р.

Відповідно частин 1, 5 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи зазначенні положення процесуальної норми закону та, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» підлягають задоволенню частково, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на корись ПАТ «Універсал Банк» підлягають стягненню понесені ПАТ «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви (82 272,81 грн. / 86 020,28 грн. * 1 378 грн. = 1 317,97 грн. ) та апеляційної скарги (82 272,81 грн. / 86 020,28 грн. * 1 515,80 грн. =1 449,76 грн.), а всього 2 767,73 грн., тобто по 1 383,86 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № СL138188 від 13 червня 2013 р. у розмірі 82 272,81 грн., з яких: 10 348,07 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 57 602,82 грн. - сума дострокового стягнення кредиту, 11 171,92 грн. - відсотки за користування кредитом, 3 150,00 грн. - штраф.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення пені, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на відшкодування судового збору 1 383,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на відшкодування судового збору 1 383,86 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: