Справа № 383/388/17
Провадження №2-о/383/13/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Бондаренко В.В.

за участю:

секретаря Могиленко В.М.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бобринецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Бобринецького районного суду Кіровоградської області із заявою в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21.04.2017 року у м. Єнакієво Донецької області з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 25.05.2017 року звернулась до Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть її матері ОСОБА_2 встановленого законодавством України зразку. Факт смерті матері підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть №150 виданого Комунальною установою «Міська лікарня» №2 м. Єнакієво від 21.04.2017 року, довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть серії ДНР №069660 видане Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати ОСОБА_3 юстиції Донецької Народної Республіки 21.05.2017 року. Проте 25.05.2017 року отримала відповідь про відмову у видачі свідоцтва про смерть, оскільки предявлені документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту заявнику необхідне для реалізації свого права на спадщину після смерті матері.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.27).

Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-УР №974612 встановлено, що баками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.9).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у звязку з укладенням шлюбу змінила прізвище на «Куценко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №445877 (а.с.10).

21 квітня 2017 року ОСОБА_2 померла.

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є: копія свідоцтва про смерть ДНР №069660, видане 21 квітня 2017 року Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної ОСОБА_3 юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.13); копією лікарського свідоцтва про смерть №105 виданого 21 квітня 2017 року Комунальною установою «Міська лікарня №2» (а.с.14); копією довідки про причину смерті (до форми № 106/ у № 105), виданої 21 квітня 2017 року Комунальною установою «Міська лікарня №2» (а.с.15).

Заявник звернулась до Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2.

У проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що винесено відмову у проведення державної реєстрації смерті (а.с.16).

Заявник ОСОБА_1, яка була допитана як свідок, пояснила, що з листопада 2014 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки в Донецькій області залишилось їх нерухоме майно, вона разом із своєю матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, поїхала в місто Єнакієво Донецької області за попереднім місцем свого проживання. Приїхавши в місто Єнакієво Донецької області ОСОБА_2 захворіла, та оскільки за станом здоровя їй було важко пересуватись, залишилась за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, за якою доглядали сусіди. В березні-квітні 2016 року її стан здоровя погіршився, та 21.04.2017 року її мати - ОСОБА_2 померла в кардіологічному відділенні Центральної міської лікарні в м. Єнакієво Донецької області, про що їй видано свідоцтво про смерть. Після чого вона її поховала в смт.Карла Маркса м.Єнакієво Донецької області.

Свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, пояснив, що в квітні 2017 року він разом з дружиною ОСОБА_1 поїхав з міста Бобринець в місто Єнакієво Донецької області за попереднім місцем свого проживання та відвідали його тещу - ОСОБА_2. ОСОБА_2 стало погано, два дня підряд викликали карету швидкої медичної допомоги та 19.04.2017 року її госпіталізували до кардіологічного відділення Центральної міської лікарні м.Єнакієво Донецької області, де 21.04.2017 року вона померла. 22.04.2017 року її поховали на кладовищі в смт. Карла Маркса, під час чого були присутні він, його дружина та сусіди.

Поховання ОСОБА_2 також підтверджується фотокартками з кладовища (а.с.29-30).

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1, 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видані органами на території м. Єнакієво Донецької області, лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті (до форми № 106/ у № 105), не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянки ОСОБА_2, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про смерть останньої. Державна реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту смерті останньої є документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туречиини (Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia ), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захишеність та території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним конторолем іншої Договірної Сторони, необхідності уникати вакууму в системі захисту прав людини. Зазначений вийняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосовувана до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом ОСОБА_3 юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як вказала заявник, встановлення даного факту їй необхідно для реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті матері.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті 21.04.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасово окупованій території України у м. Єнакієво Донецької області, на підставі доказів, що достовірно свідчать про її смерть.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 212-215, 218, 256, 257-1 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом ОСОБА_3 юстиції України 18.10.2000 року №52/5, Указом Президента України від 14.11.2014 року №875/2014 про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Бобринецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21.04.2017 року у м. Єнакієво Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Бондаренко