АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/8324/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5465/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
О К Р Е М А У Х В А Л А
27 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді: Білич І.М.
Суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.
при секретарі: Горбачовій І.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності.
в с т а н о в и л а :
Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 було задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року скасовано та постановлено нове, за яким:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири укладений 27.05.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ємельяновою Г.В. реєстраційний № 1091.

При розгляді справи апеляційною інстанцією було встановлено, що позивач по справі ОСОБА_4, 1939 року народження, яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1 є інвалідом першої групи ( безстроково) починаючи з 1991 року.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказувала на те, що в 2005 році мала намір для полегшення свого матеріального стану продати квартиру яка належала їй на праві власності, купити замість неї однокімнатну та жити на отримані від цього гроші. Однак, відповідач ( син ) запропонував у обмін на квартиру щомісячно надавати їй грошові кошти у сумі, еквівалентній 200 доларів США до дня її смерті. У зв'язку з чим між ними 27.05.2005 року було укладено договір дарування квартири, згідно якого позивач подарувала, а відповідач прийняв в дар квартиру. Після укладення вказаного договору вона продовжувала постійно проживати у квартирі, а відповідач сплачував їй обумовлені домовленістю кошти до кінця 2013 року. У подальшому відмовився це робити з посиланням на зміну свого матеріального стану, вказуючи при цьому, що вона також має ще одного сина, який зобов'язаний їй допомагати.

Однак, вона залишилася фактично одна, єдиним доходом позивача є пенсія, розмір якої є мінімальним, діти потрібної матеріальної допомоги не надають. Фактично допомогу в побуті та в забезпеченні життєдіяльності вона отримує від сусідів та знайомих.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_4 пояснила суду, що вона десь до 2014 року отримувала допомогу від соціальної служби району, однак з яких підстав така допомога була припинена суду пояснити не змогла.

Згідно до положень ст. 2 Закону України «Про соціальні послуги» основними засадами надання соціальних послуг є: сприяння особам, що перебувають у складних життєвих обставинах, які вони не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей; попередження виникнення складних життєвих обставин; створення умов для самостійного розв'язання життєвих проблем, що виникають.

Київський міський територіальний центр соціального обслуговування та 10 районних територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг) - це державні установи, які здійснюють надання соціальних послуг громадянам, які перебувають у складних життєвих обставинах і потребують сторонньої допомоги за місцем проживання.

Територіальні центри забезпечують безоплатне надання соціальних послуг громадянам, які не мають рідних працездатного віку, що повинні забезпечити їм догляд і допомогу.

Враховуючи зазначені вище обставини, а також те, що у відповідності до рішення суду апеляційної інстанції у власність позивача повернута квартира АДРЕСА_1, утримання якої передбачає несення певних витрат та праці, а ОСОБА_4 є людиною похилого віку ( 1939року народження), інвалідом першої групи, не отримує матеріальної допомоги та підтримки від близьких їй людей ( згідно наданих особистих пояснень в суді), колегія суддів вважає за необхідне про зазначені вище факти довести до відома Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва ( вул. Братська15/9) для проведення відповідної перевірки. Та за підтвердження обставин викладених вище прийняття відповідних заходів щодо сприяння особі, що перебуває у складних життєвих обставинах, які вони не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей; попередження виникнення складних життєвих обставин; створення умов для самостійного розв'язання життєвих проблем, що виникають.

Керуючись ст. ст. 211, 320 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а:

Про зазначене в ухвалі судової колегії довести до відома Територіального центру соціального обслуговування Подільського району м. Києва ( вул. Братська15/9) для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних так кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: