Справа № 752/1964/17
Провадження № 2/752/2657/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування, суд,-

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, згідно якого просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на автомобіль марки АЗЛК 407, випуск 1958 року, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

В обґрунтування заявлених позовних вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на автомобіль марки АЗЛК 407, випуск 1958 року, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою 05.12.2013 року Р № 2-521.

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 06.05.2014 року, остання заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1, - ОСОБА_4, а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що належатиме їй на день смерті та на, що вона матиме право за законом, - позивачу.

Також зазначив, що у визначений законом строк, він прийняв спадщину, однак постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Н.О. від 31.03.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищевказаний автомобіль у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, з огляду на, що він змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач Київська міська рада свого представника в судове засідання не направила, згідно письмових пояснень по справі, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити та провести розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтво про смерть НОМЕР_4, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65).

Після смерті останньої відкрилася спадщина, крім іншого, на автомобіль марки АЗЛК 407, випуск 1958 року, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3, який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою 05.12.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-521 (а.с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно заповіту від 06.05.2014 року залишеного ОСОБА_3, остання заповіла все належне їй майно, крім квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с. 9).

Як вбачається зі змісту позову, позивач у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 Зазначене також підтверджується обставинами викладеними в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2016 року.

Однак, на момент смерті ОСОБА_3, як спадкодавцем, не було отримано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобілю марки АЗЛК 407, випуск 1958 року, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_3.

Вказане, в свою чергу, стало підставою для відмови у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Н.О. від 31.03.2016 року (а.с. 11).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно у спадкодавця, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Красногвардійськ Красногвардійського району Кримської області, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на автомобіль марки АЗЛК 407, випуск 1958 року, шасі (кузов) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя