Провадження № 6/522/467/17
У Х В А Л А

Іменем України

«13» липня 2017 року

Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 за межі України без вилучення паспортного документа

в с т а н о в и в :

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло вказане подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

В обґрунтування цього подання державний виконавець посилається на те, що постановою державного виконавця від 26.09.2016 року Приморському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №52368827 з виконання виконавчого листа №523/7828/16 від 05.07.2016 року, виданого Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь Кредитна спілка «Істок» грошових коштів у розмірі 25 469,62 гривень.

Станом на час звернення державного виконавця з цим поданням до суду боржником свої зобовязання за виконавчим листом не виконано.

Відповідно до відповідей, отриманих на запити, майно належне боржнику на праві власності, відсутнє, відомості про божника згідно з базою даних Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України також відсутні.

Боржник неодноразово викликався до державного виконавця для дачі пояснень щодо причин невиконання рішення суду, втім, ОСОБА_4 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив, двері кватири №23 по вул. Ак. Заболотного, 63/1 в м. Одесі зачинені.

У звязку з наведеним державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Подання державного виконавця розглянуто судом за правилами частини 2 статті 377-1 ЦПК України, згідно із якими суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся за службовою адресою, в судове засідання не зявився, зі змісту подання вбачається, що просив розглянути його за відсутності останнього.

Розглянувши подану заяву, суд зробив висновок, що в задоволенні заяви має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Постановою старшого державного виконавця О.В. Моргуна Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 управління юстиції в Одеській області від 26.09.2016 рок відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом №523/7828/16-ц, виданим Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь Кредитна спілка «Істок» грошових коштів у розмірі 25 469,62 гривень, надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання вимог виконавчого листа.

Проте, в матеріалах справи та серед наданих державним виконавцем документів відсутні будь-які докази того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та намагається виїхати за межі України, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності. Додані до заяви документи копія виконавчого листа, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а також копія заяви стягувача про тимчасове обмеження виїзду за кордон самі по собі не доводять факту ухилення боржника від виконання рішення.

При цьому, державним виконавцем не надано суду доказів про належне вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року з примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2016 року.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити, що дійсно боржник ОСОБА_4 належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та про наявність такого.

При цьому, в обґрунтування подання державним виконавцем зазначено, що в результаті проведених виконавчих дій державним виконавцем щодо розшуку майна боржника встановлено відсутність будь-якого майна боржника, а також відсутні відомості щодо його працевлаштування та наявності відкритих рахунків тощо.

Втім, ані підтверджень щодо проведення цих виконавчих дій державним виконавцем, ані проведення інших виконавчих дій, направлених на примусове виконання судового рішення у цій цивільній справі, ані наявності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 навмисно ухиляється від виконання рішення суду та має наміри виїхати за межі України, суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Правилами Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» врегульовано порядок здійснення права громадян на виїзд і вїзд на територію України, порядок оформлення для зарубіжних поїздок, визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Правилом пункту 2 ст. 6 цього Закону передбачено в якості підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, втім виключно до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Таким чином, системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника має звертатись лише державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду або іншого виконавчого документу.

Відповідно до узагальнення Верховного Суду України судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів, що останнім вжито всіх можливих та необхідних заходів задля забезпечення своєчасного та належного виконання судового рішення, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, державним виконавцем не доведено факту того, що відповідач будь-яким чином навмисно та свідомо ухиляється від виконання рішення суду, оскільки суду не надано доказів на підтвердження останнього. Проведення державним виконавцем виконавчих дій для виявлення майна боржника не свідчить, що останній ухиляється від виконання рішення суду. Крім того, державним виконавцем не надано суду належних доказів на підтвердження отримання боржником постанови по відкриття виконавчого провадження та надання строку для добровільного виконання рішення суду.

У звязку із зазначеним суд зробив висновок про неналежне обґрунтування заяви та безпідставність вимог державного виконавця, з огляду на що вважає необхідним відмовити у її задоволенні.

Керуючись ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

13.07.2017