Номер провадження: 22-ц/785/4773/17
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що

що 20 листопада 2014 року між позикодавцем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_4 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко А.В. за р. № 1064, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність грошові кошти в сумі 31690,00 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього договору дорівнює 2000,00 дол. США.

Грошові кошти за договором були отримані ОСОБА_4 до підписання цього договору, що підтверджується його підписом під цим договором.

Позика надавалася строком до 20.11.2015 р.

Оскільки договірні зобовязання за договором позики не виконуються, заборгованість відповідача станом на 15.12.2016 року складає 75038,21 грн., що підтверджується розрахунком.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 20.11.2014 року у загальному розмірі 33125,17 грн. (з яких заборгованість за основним боргом (сумою позики) - 31690,00 грн.; три проценти річних за час прострочення суми позики з 20.11.2015 р. по 15.12.2016 р. - 1435,17 грн.), а також судові витрати в сумі 551,20 грн..

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року між позикодавцем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_4 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Тиквенко А.В. за р. № 1064, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність грошові кошти в сумі 31690,00 грн., що за курсом НБУ на дату укладання цього договору дорівнює 2000,00 дол. США.

Відповідно до п. 1 цього договору, грошові кошти за цим договором були отримані ОСОБА_4 до підписання цього договору, що підтверджується його підписом під цим договором.

Пунктом 3 цього договору передбачено, що позика надається строком до 20.11.2015 р.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання.

Проте відповідач до в строк не виконав свої зобов'язання перед позивачем за зазначеним договором позики від 20.11.2014 р. щодо повернення суми позики у розмірі 31690,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач має право вимагати від відповідача сплати трьох процентів річних від суми позики у розмірі 31690,00 грн. за час її прострочення з 20.11.2015 р. по 15.12.2016 р., що становить 1435,17 грн.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики від 20.11.2014 р. предметом позики є грошові кошти в національній грошовій одиниці України (31690,00 грн.), отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми позики в розмірі 52614,83 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (2630,7416 грн. за 100,00 дол. США) на 15.12.2016 р. становить 2000,00 дол. США, суд обгрунтовано визнав безпідставними.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Пункт 6 укладеного між сторонами договору позики передбачає, що у разі несвоєчасного або неповного виконання грошового зобов'язання, позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання.

З огляду на наведене та враховуючи, що умови укладеного між сторонами договору позики від 20.11.2014 р. не передбачають відповідальність у вигляді сплати позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача передбаченого п. 6 договору позики від 20.11.2014 р. штрафу, позивач у даній справі не заявляв, а відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених позовних вимог..

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин щодо визначення предмету позики яка відбувалася в іноземній валюті, тому повинна бути стягнута за офіційним курсом НБУ на день платежу, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є безпідставними, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький