Номер провадження: 22-ц/785/3062/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Одеської міської ради ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Першої одеської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Першої одеської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що з 1997 року знаходилась з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах. 09.07.2002 року ОСОБА_4 помер. За життя ним заповіту складено не було. Після його смерті залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_1.

При зверненні позивачки до Першої одеської державної нотаріальної контори, їй було розяснено, що строк щодо звернення із заявою про прийняття спадщини сплив , тому ОСОБА_5 являється такою, що не прийняла спадщину і тому має звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. Тому позивачка звернулася з позовом до суду та просила встановити факт проживання однією родиною з ОСОБА_4 та визначити додатковий строку для прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлого 09 липня 2002 року тривалістю у два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 на момент смерті ОСОБА_4, тобто на 09.07.2002 року. Визнано ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом до майна померлого ОСОБА_4. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 09 липня 2002 року, тривалістю два місяці з моменту набрання чинності цього рішення.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОМР ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2011 року та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що позивачка з 1997 року знаходилась з ОСОБА_4. у фактичних шлюбних відносинах. 09.07.2002 року ОСОБА_4 помер, актовий запис про смерть №6167 від 10.07.2002 року. Спадкодавцем за життя не було складено заповіту, тому спадкування повинно здійснюватись за законом.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_3, яка належала йому на праві власності, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1994 року, виданого Одеським верстатобудівним виробничим обєднанням за № 23 та зареєстрованого у реєстр. книзі за № 114 п.д., стор. 46, р № 475.

При зверненні позивачки до Першої одеської державної нотаріальної контори їй було надано відповідь, згідно якої строк щодо звернення із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлого 09.07.2002 року, сплив тому ОСОБА_3 являється такою, що не прийняла спадщину і тому має звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Згідно відповіді Першої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлого 09.07.2002 року, до нотаріальної контори ніхто не звертався, даних про наявність інших спадкоємців не має.

Факт сумісного проживання позивачки з ОСОБА_4 в зазначеній квартирі з 1997 року АДРЕСА_4 підтверджується заявами сусідів ОСОБА_6. та ОСОБА_7, які також підтверджують факт проживання у громадському шлюбі з веденням сумісного господарства, ОСОБА_3та ОСОБА_4 з 1997 року.

Позивачкою було пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, тому як з метою реалізувати свої права спадкоємця, вона була вимушена звернутися до суду для підтвердження фактичних шлюбних відносин та права на спадкове майно, як спадкоємця першої черги. Але цей факт судом встановлено не було.

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам та суд помилково вважав наявність підстав для встановлення факту спільного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_5 на момент смерті ОСОБА_4. , тобто на 09.07.2002 року, та вважав доведеним, що ОСОБА_3 з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Рішенням суду від 06.10.2011 року порушуються права та обовязки територіальної громади м. Одеси в особі ОМР, а саме, суд встановив факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також визнав ОСОБА_3 спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом до нерухомого майна померлого ОСОБА_4, право на яке відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України зобовязана заявити ОМР.

За положенням ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Правовими підставами для встановлення судом факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки не менш як пять років до часу відкриття спадщини та визнання заявника спадкоємцем четвертої черги є стаття 1264 ЦК України 2004 року та ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. з СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно із ч. 1 Прикінцевих положень СК України, цей кодекс набрав чинності одночасно з набраггям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

Згідно із ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних віносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обовязків, зщо виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 120 ЦК України, так і ст. 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою.

Ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Таким чином, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Уразі відкриття спадщини до зазначеної дати або якщо вона не була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦПК Української РСР 1963 року.

Проте ЦК Української РСР 1963 року не передбачав четвертої черги спадкоємців, а також не передбачав права на спадкування за особами, які постійно проживали разом із спадкодавцем, за виключенням непрацездатних осіб, які перебували на утриманні спадкодавця. Нормами кодексу про шлюб та смію України, які діяли до набрання чинності СК України та регулювали сімейні відносини, також не передбачалося встановлення фату проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Отже, встановлення в судовому порядку факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_6, на момент смерті спадкодавця, тобто на 09.07.2002 року, та визнання ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом до майна померлого ОСОБА_4 не передбачено діючим на той час законодавством, тому позов за викладених обставин є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Одеської міської ради ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2011 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_8