З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.07.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
за участю секретаря Філіпенко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач записаний у свідоцтві про народження батьком її неповнолітнього сина - ОСОБА_3.
В даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона належним чином піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. З Відповідачем не спілкуються, оскільки він після розірвання шлюбу практично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.
На даний час позивач має намір тимчасово виїхати за кордон для відпочинку та оздоровлення дитини. Місцезнаходження батька не відомо та оформити згоду батька на виїзд сина за кордон через нотаріуса не можливо. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2016 року, 10.01.2017року вже надавався дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України без дозволу та супроводу батька.
Оскільки її дитина потребує лікування, яке тільки можливе за кордоном, а поспілкуватися з батьком дитини не має можливості, тому просить суд надати їй та в її супроводі дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., за межі України, без дозволу(згоди) та супроводу батька - ОСОБА_2 та надати дозвіл їй без згоди батька - ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за межі України.
Позивач в судове засідання не з'явилась, представник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти прийняття рішення при заочному розгляді справи.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного.
Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.
Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, місце проживання суду не відоме, з позивачем та сином не спілкується. Малолітній - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні та виховані.
Відповідно до довідки від 10.01.2017року виданої завідувачем ясла-садка УМВС України в Херсонській області ОСОБА_4, малолітній ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідував ясла садок УМВС України в Херсонській області з 2007 р. по 2012 р., вихованням хлопчика займалася мати- ОСОБА_1., приводила та забирала з садка.
Відповідно до довідки від 10.01.2017р. виданої керівником початкової школи Андрусь О.О., ОСОБА_3,2005 р.н. навчається в Херсонській гімназії №6 з 2012 року. Під час навчання всі батьківські збори відвідувала тільки мати - ОСОБА_1, приділяла багато уваги вихованню сина, брала активну участь у житті класу та гімназії за час навчання батька жодного разу не було.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не бере участі у вихованні дитини: не спілкується з сином; матеріально не підтримує, тим самим не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини.
Відповідно до ч. 7 ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 p., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, Батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, східних для розвитку дитини.
Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає окремо від сина та участі в його утриманні не приймає.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду..
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки, у позивача ОСОБА_1 є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітньому за кордон без згоди батька.
Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст.150, 154 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6( ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2) в її супроводі дозвіл на тимчасовий, виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за межи України, а саме до Туреччини з 26.07.2017 року по 26.07.2018 р. без дозволу(згоди) та супроводу батька ОСОБА_2.
Надати дозвіл ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2) без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за межі України, а саме до Туреччини з 26.07.2017 року по 26.07.2018 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська