Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/232/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Стратовича О.В.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

13.06.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що шлюб між нею та відповідачем був розірваний згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області від 20.04.2017 року. Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, потребує коштів на лікування, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до 17.10.2029 року, щомісячно, а також додаткові витрати повязані з необхідністю постійного медичного лікування та догляду в сумі 500 грн. щомісячно, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини в добровільному порядку.

Позивачка надала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Не заперечує стосовно заочного порядку розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами був розірваний згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області від 20.04.2017 року, що стверджується копією рішення суду.

Від спільного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина перебуває на диспансерному обліку в Олевському центрі первинної медико-санітарної допомоги, часто хворіє простудними захворюваннями, потребує лікування, що стверджується довідкою Олевського центру ПМСД, копією консультаційного висновку спеціаліста. На даний час неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її матеріальному утримані, оскільки відповідач не надає належної допомоги, як батько, на утримання дитини.

Відповідач ухиляється від виконання батьківського обовязку по утриманню дитини, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, хоча має таку можливість, оскільки не страждає на будь-яке захворювання, не є інвалідом і має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище та порушує її право на достатній життєвий рівень, а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про державний бюджет України», починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до 17.10.2029 року.

Також суд вважає, що з відповідача слід стягнути додаткові витрати, повязані з необхідністю постійного медичного лікування та догляду за дитиною в сумі 500 грн. щомісячно, оскільки дитина перебуває на диспансерному обліку в медичному закладі, часто хворіє , потребує лікування та постійного догляду, а відповідач ухиляється від надання коштів на лікування дитини в добровільному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 212-215, 217, 224-228 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183, 185 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про державний бюджет України», починаючи з 13.06.2017 року і до досягнення сином повноліття, тобто до 17.10.2029 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, додаткові витрати на лікування неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 13.06.2017 року і до досягнення сином повноліття, тобто до 17.10.2029 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., які перерахувати на р/р 0460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у Олевському районі, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач УДКСУ в Олевському районі, МФО - 811039.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5