Справа № 462/1382/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в:

Позивачі у березні 2017 року звернулися з позовом у суд про визнання відповідачки ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою №16 у будинку № 12 по вул.Яворницького у м.Львові. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності і в такій зареєстровані вони та відповідачка, яка перебувала у шлюбі з позивачем ОСОБА_2 Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.11.2016р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 таОСОБА_4 У 2015р. відповідачка добровільно залишила спірне житло і з того часу в спірній квартирі не появляється та не приймає участі в утриманні такого, тобто більше одного року без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні, а тому втратила право користування такою.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, та доповнила, що відповідачка в квітні 2015р. залишила сіпрну квартиру і з того часу в цій квартирі не появляється, та не приймає участі в утриманні такої, хоча перешкод в користуванні квартирою їй ніколи і ніхто не чинив. Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу без його часті, що суд вважає за можливе.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, що суд вважає за можливе розглядати справу без його часті.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, хоча належно повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 43,30 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №21487-3 від 19.10.2006р. /а.с.7/.

З довідки про склад сімї у прописку від 20.03.2017р. /а.с.9/ вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано шестеро осіб: ОСОБА_1, її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3, колишня невістка ОСОБА_4 та внучки : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.11.2016р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4/а.с.24-25/.

Також судом встановлено, що у квітні 2015 року відповідачка добровільно залишила вказану квартиру і з того часу у спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої.

Дане стверджується актом ЛКП „Богданівка від 27.02.2017р. /а.с.11/, а також показами позивачки, яка в судовому засіданні ствердила, що більше двох років відповідачка в спірній квартирі не проживає і перешкод в користуванні такою їй ніхто і ніколи не чинив.

Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідачка вже більше двох років не користується спірним житловим приміщенням без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким їй ніхто і ніколи не чинив.

Зміст права власності, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч.1 ст. 319 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Однак, за правилами ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка з квітня 2015 року не користується квартирою №16 у будинку № 12 по вул.Яворницького у м.Львові без поважних причин, тобто понад визначений ст.405 ЦК України термін, протягом якого за нею зберігалося право на користування спірним житловим приміщенням, не виписалася із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_4 в користь позивачки 640 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.ст.3, 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 396, 405 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою №16 у будинку № 12 по вул.Яворницького у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: