АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2017 у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних судових рішень, що принижують честь, гідність і ділову репутацію, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, в якому просив суд стягнути з Держави України в особі Державної казначейської служби України на користь Фермерського господарства «Бурка В. В.» кошти в сумі 1000000 грн., на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування підстав звернення з позовом позивач посилався на порушення Галицьким районним судом м. Львова, Апеляційним судом Львівської області, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ прав гарантованих, ст. 8,40, 55, 56 Конституції України шляхом постановлення незаконних ухвал у справі № 461/2901/14-ц, внаслідок чого позивача було позбавлено доступу до правосуддя та грубо порушено права, передбачені Конституцією України. Позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації, моральних переживань, у зв'язку з позбавленням права доступу до правосуддя, порушення нормальних життєвих стосунків з оточуючими.

Справа № 757/6274/17-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/7805/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2017 в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних судових рішень, що принижують честь, гідність і ділову репутацію - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та необ'єктивним, суддею неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи. На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 27.05.2014 закрито провадження у справі за позовною заявою Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Прокуратури Львівської області про відшкодування моральної шкоди /а.с.10/.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.08.2014 апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В.В.» відхилено, а ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 27.05.2014 залишено без змін /а.с.11/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Фермерського господарства «Бурка В.В.» Бурки Валерія Володимировича на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27.05.2014 та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11.08.2014 /а.с.13/.

При поданні вказаного позову, позивач посилався на те, що в ухвалі від 28.03.2012 у справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Генеральної прокуратури України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов протилежних висновків, вказуючи на підсудність справи суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

15.03.2016 Фермерське господарство «Бурка В.В.» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Прокуратури Львівської області про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури Львівської області. Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.03.2016 відмовлено у прийнятті вказаної позовної заяви, так як справа не підлягає розгляду в господарських судах /а.с.13-14/.

Фермерське господарство «Бурка В.В.» звернулось до Галицького районного суду м. Львова з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 27.05.2014. Ухвалою від 18.04.2016 заява залишена без задоволення. Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2016 /а.с.15-20/.

На підставі викладених обставин позивач вважає, що судді Галицького районного суду м. Львова, Апеляційного суду Львівської області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ порушили гарантовані Конституцією України права по відношенню до нього, порушили норми матеріального та процесуального права, при винесенні рішень, копії яких додані до матеріалів даної цивільної справи. У зв'язку з цим просив суд стягнути з Держави України на користь Фермерського господарства «Бурка В. В.» кошти в сумі 1000000 грн., на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних рішень суддів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду жодних доказів, у підтвердження факту завдання моральної шкоди, завданої діями відповідачів, у тому числі приниження його ділової репутації. Твердження щодо порушення його права на доступ до правосуддя відхилено судом з огляду на те, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій чи відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, завданої рішеннями суду виникає лише за умови, коли такі рішення визнано незаконними, та вони спричинили завдання особі моральних страждань.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження ухвалення щодо нього незаконних рішень в цивільній справі, а тому, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Посилання позивача на неправильне застосування судами вимог ст. ст. ст. ст. 55, 56, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 16, 22, 1167, 1176 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 11, 15, ст. 108, ст. 118 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам у справі, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Бурка В. В.» - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19.04.2017- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: