Справа № 587/1868/14-ц
УХВАЛА

03 серпня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

За рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2016 року було вирішено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Підліснівська сільська рада, Сумська райдержнотконтора про визнання заповіту удаваним правочином відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

В задоволенні ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

31 березня 2017 року до суду звернувся представника ОСОБА_2 з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи її тим, що при ухваленні рішення від 27 грудня 2016 року судом не було вирішено первісний позов ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 від 06 лютого 2006 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення суду підтримав.

ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні стосовно заяви ОСОБА_2 покладались на розсуд суду.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, хоч про розгляд справи повідомлялись.

Заслухавши представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 і його представника, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 необхідно відмовити в звязку з її необґрунтованістю, виходячи з наступного.

Так, 12 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Сумського районного суду з позовом, в якому просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 від 06 лютого 2006 року.

Рішенням Сумського районного суду від 13 січня 2015 року в задоволенні зазначеного позову було відмовлено за його необґрунтованістю.

В наступному дане рішення суду було скасоване на направлене на новий розгляд.

08 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Сумського районного суду з позовом про визнання права власності, який був обєднаний з первинним позовом ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 подала уточнену позовну заяву, в якій було вказано, що це зустрічна позовна заява. В даній заяві ОСОБА_2 просила замість визнання заповіту недійсним, щоб суд визнав заповіт ОСОБА_4 удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу.

Таким чином 27 грудня 2016 року судом було ухвалено рішення по уточненому позову ОСОБА_2 і вирішено всі позовні вимоги обох сторін, тобто в даній ситуації відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення суду.

Керуючись ст. 220 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №587/1868/14-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін