Провадження № 2/752/1712/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.07.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним Кредитний договір №10-29/6900 від 15.05.2008 року, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

В обґрунтування позову позивач вказав, що 15.05.2008 року між ним та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», було укладено Договір кредиту №10-29/6900, відповідно до умов якого відповідач надає позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 372 340 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,5% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначених в Додатку № 1 до Договору кредиту.

Відповідно до умов Договору, порядок сплати відсотків, комісій, страхових платежів та кінцева вартість кредиту з урахуванням всіх необхідних платежів зазначені в Додатках № 1 та № 2 до Договору кредиту.

Позивач вважає, що наявні підстави для визнання Договору кредиту недійсним, з огляду на те, що йому, як позичальнику, всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови Національного банку України «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» № 168 від 10.05.2007 року, не було надано в повному обсязі інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, мало місце ведення його в оману, як споживача, щодо розміру щомісячних платежів, розміру відсоткової ставки та щодо сукупної вартості кредиту в цілому, відповідачем не було надано графіку погашення процентів, а також порушено принцип справедливості.

За таких обставин, позивач посилаючись на вищевказані обставини та наслідки недійсності правочину, просить суд визнати Кредитний договір, укладений між ним та відповідачем, недійсним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Задорожна Т.А. надала суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника відповідача, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити з підстави викладених у письмових запереченнях проти позову. Згідно наявних у матеріалах справи письмових заперечень, представник відповідача посилалася на те, що зміст Договору кредиту №10-29/6900 від 15.05.2008 року відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів, згідно умов договору сторони погодили та визначили усі істотні умови, додержано письмової форми, а підписанням договору без будь-яких застережень чи незгоди з його умовами сторони підтвердили відповідність волевиявлення їхній внутрішній волі, позивач погодився на отримання у кредит коштів на умовах, що визначені договором. Крім того, зазначила, що у разі незгоди з умовами кредитного договору позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, визначеним ч.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Також просила застосувати наслідки спливу позовної давності до заявленого позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 10-29/6900, відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 372 340,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 13,5 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. Детальний розпис сукупної вартості Кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено в Додатку 2 цього Договору, що є його невід'ємною частиною (а.с. 5-14).

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір є двостороннім правочином. Це добровільне і належним чином оформлене волевиявлення обох сторін, які дійшли згоди стосовно всіх істотних умов, наслідком чого стало підписання кредитного договору.

Таким чином, підписанням кредитного договору позичальник підтверджує своє ознайомлення із умовами договору та висловлює згоду на такі умови.

За змістом положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Як встановлено з Договору кредиту № 10-29/6900 від 15.05.2008 року, ОСОБА_2 своїм підписом на кожній сторінці Договору підтвердив свого згоду на умови викладені в ньому та у встановленому законодавством порядку та строки свою згоду на укладенні відповідного Договору не відкликав

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи із вимог даних статей, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом, а в силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Жодних доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог в частині визнання недійсним Кредитного договору № 10-29/6900 від 15.05.2008 року стороною позивача не надано.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав для визнання Кредитного договору № 10-29/6900 від 15.05.2008 року недійсним.

Крім того, відповідно до ст. 257 ЦК Україна, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд приходить до висновку, що позивач міг довідатись про порушення свого права 15 травня 2008 року, адже саме в цей день уклав вказаний Кредитний договір.

Обставин зупинення або переривання строку позовної давності відповідно до вимог ст.ст. 263-264 ЦК України в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні даного позову.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими спростовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Крім того, суд керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно до вимог ст. 3 ЦК України з урахуванням балансу інтересів сторін.

Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена як така, що подала позов в зв'язку з можливим порушенням її прав як споживача, а в задоволенні позову було відмовлено, на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя