02.08.2017 227/941/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкасової О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Добропіллі позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медсервіс», про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медсервіс» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та 20000 грн. відповідно.

В обгрунтування позову позивач стверджує про порушення ТОВ «Медсервіс» його прав на якісне медичне обслуговування, що призвело до ушкодження зубів, внаслідок чого позивачу спричинено матеріальну і моральну шкоду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти заявлених позовних вимог, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що в серпні 2015 року звернувся до ТОВ «Медсервіс» для отримання медичних послуг стоматологічного характеру.

Під час проходження у лікування, а саме, встановлення мосту з трьома коронками на зубах верхньої шелепи, лікарем ТОВ «Медсервіс» ОСОБА_4, було спилено та пошкоджено зуби верхньої щелепи, внаслідок неякісного їх протезування. Крім цього, позивач стверджує, що лікарем ТОВ «Медсервіс» ОСОБА_4, було самовільно, без необхідності для досягнення мети лікування, спилено позивачу 6 здорових зубів нижньої щелепи.

Згідно копії чеку ТОВ Медсервіс на імя ОСОБА_1 19 серпня 2015 року позивачем частково було сплачено вартість стоматологічних послуг у розмірі 1000,00 грн., при цьому загальна вартість складає 2580 грн.,

Внаслідок незадоволення якістю отриманих послуг, курс лікування у ТОВ «Медсервіс» позивач не завершив, та у подальшому звернувся до лікаря стоматолога Добропільської міської стоматологічної поліклініки.

Заслухавши позивача, представників відповідача, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується їх на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 цього кодексу передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 1 ст. 639 те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями частини першої статті 906 Цивільного кодексу передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Крім цього, відповідно до статтей 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини щодо надання медичних послуг стоматологічного характеру.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що дійсно, у серпні 2015 року до ТОВ «Медсервіс» звернувся пацієнт ОСОБА_1, у якого були відсутні бокові зуби, передні зуби стерлись, так як позивач жує ними, наявний парадонтит, який призводить до втрати кісткової тканини навколо зубів.

Позивачу було розяснено, що для повної реабілітації окрім незємного протезування, слід провести зємне протезування. У позивача була наявна паталогічна стираємість зубів, внаслідок чого по висоті зуби позивача були стерті на 2/3. За вимогою пацієнта був виготовлений містовидний цільно-відлитий протез.

З метою протезування фронтальних зубів верхньої щелепи позивача та встановлення на них ортопедичної конструкції, лікарем ОСОБА_4 з зубів верхньої щелепи (фронтальної зони) було знято шар зубної емалі. Зуби нижньої щелепи лікарем не обточувались.

Свідок пояснив, що на протязі 10-15 років у позивача не було коронок чи мостів, у звязку з чим конструкція була зафіксована на тимчасовий цемент, що у свою чергу мало на меті адаптацію, та у разі згоди пацієнта, подальше її закріплення у порожнині рота на постійну основу. Проте, пацієнт відмовився від завершення протезування, оскільки для подальшого його проходження не зявився.

Свідок ОСОБА_5, яка є лікарем Добропільської стоматологічної поліклініки, показала суду, що позивач звертався до неї за стоматологічною допомогою у звязку з сильними болями від термічних подразників. Лікарем було проведено анестезію та видалено нерви та поставлено пломби. У позивача була наявна паталогічна стираємість зубів, внаслідок чого по висоті зуби позивача були стерті на 2/3. Під час лікування зубів, у пацієнта на зубах були відсутні коронки, вони знаходились в його руках. Зазначила про наявність паталогічних процесів ротової порожнини, каменів на зубах, що потребує лікування.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 8 липня 1986 року "Лінгенс проти Австрії", в якій вказано на те, що необхідно проводити різницю між фактами та оціночними судженнями. Існування фактів має бути доведено.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а також сприяння здійсненню прав сторони, в судовому засіданні судом було розяснено позивачу його право звернутись до суду з клопотанням про проведення судово-медичної експертизи з метою доведення перед судом обгрунтованості заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 28 квітня 2017 року за клопотанням позивача призначено судово-медичну експертизу у цивільній справі.

Ухвалою суду від 09 червня 2017 року встановлено позивачу узгоджений з ним строк для оплати призначеної судово-медичної експертизи.

Ухвалою суду від 19 червня 2017 року ухвалу суду від 28 квітня 2017 року скасовано, у звязку з не проведенням позивачем оплати призначеної судово-медичної експертизи у встановлений судом строк.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не надано до суду будь-яких належних доказів на підтвердження факту надання ТОВ Медсервіс неякісних медичних послуг стоматологічного характеру, а отже і не доведено перед судом спричинення позивачу матеріальної і моральної шкоди збоку відповідача внаслідок надання йому таких послуг.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 197, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медсервіс», про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Добропілський міськрайонний суд Донецької області особами, які брали участь у справі, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Левченко

02.08.2017