АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1236/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Романенко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Бондаренка С. І.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: Черкаська міська рада про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на незавершене будівництво по АДРЕСА_1, а саме на територію автостоянки з розташованими на ній будівлями.

Одночасно позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, якою просив заборонити ОСОБА_6 та його представникам на період розгляду справи вчиняти будь-які дії щодо звільнення блокування незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, територію автостоянки.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_6 та його представникам вчиняти будь-які дії щодо звільнення блокування незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, а саме територію автостоянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову. При цьому вказує, що ухвала суду незаконна, необґрунтована, постановлена без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

Дослідивши виділені матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, керуючись ст.151 ЦПК України, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком міськрайонного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продавжу від 25.11.2004 року позивач придбав у власність у ТОВ «Торговий дім «Супой» незавершене будівництво по АДРЕСА_1, а саме на територію автостоянки (а.с. 5-6).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.10.2012 року визнано право власності на самочинно збудовані будівлі та споруди по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання права власності на вказане нерухоме майно. Згідно наданих до суду матеріалів справа перебуває в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_7 зазначає, що представники ОСОБА_6 вимагають звільнити спірний об'єкт, блокують в'їзд на територію, вчиняють перешкоди у користуванні.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи, що спірне майно до цього часу використовується ОСОБА_7 і в даному випадку суть спору стосується права власності на вказане майно, суд першої інстанції обгрунтовано застосував заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_6 та його представникам чинити блокування у доступі до автостоянки з розташованими на ній будівлями.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апелянтом не надано достовірних доказів, які б свідчили про те, що забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_6 вчиняти дії щодо звільнення блокування спірного об'єкта будівництва буде перешкоджати веденню його господарської діяльності.

Обраний спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірним заявленим позовним вимогам позивачки і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Суд вважає недостатніми та непереконливими доводи апелянта про те, що ухвалою про забезпечення позову порушено недоторканість приватної власності відповідача, оскільки сам спір про право власності на вказаний об'єкт будівництва і є предметом розгляду даної справи.

За таких обставин колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :