Справа № 405/3336/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № СР2-7509 від 13.07.2016 року остання отримала кредит в розмірі 22 820,00 гривень у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок на строк до 12.07.2021 року. За вказаним договором відповідач взяла на себе зобовязання використати кредит на цілі вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором (п.п. 2.6, 2.4., 2.12, 5.1, 6.1). Однак взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач починаючи з серпня 2016 року припинила виконувати та станом на 11.05.2017 року загальна сума заборгованості по договору становить 29 746,09 гривень, яка складається з: неповернутої суми кредиту в розмірі 22 820,00 гривень, прострочених відсотків в розмірі 518,55 гривень, простроченої суми комісії за адміністрування кредиту в розмірі 6 161,40 гривень, пені в розмірі 246,14 гривень. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду невідомі, розгляд справи проводиться у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.07.2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2»євою Г.М. був укладений договір № СР2-7509, відповідно до п. 1 якого позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязалась використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором.

13.07.2016 року позивачем відповідно до п. 3.1 договору грошові кошти в сумі 22 820,00 гривень були перераховані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером № 32938926 від 13.07.2016 року.

Відповідно до п. 3.1 договору термін кредитування встановлено до 12.07.2021 року.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 1 095,00 гривень.

Згідно з п. 2.4. договору відповідач зобов'язалась сплачувати позивачу 3% річних за користування кредитом.

Пунктом 2.12 договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів.

За пунктом 5.1 договору відповідач зобов'язалась повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки , вказаної в п. 2.4 цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення.

Починаючи з серпня 2016 року відповідач припинила виконувати взяті на себе зобов'язання за договором.

18.01.2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, проте дана вимога залишена відповідачем без відповідного реагування та станом на 19.06.2017 року заборгованість за договором відповідачем не погашена і становить 29 746,09 гривень, з яких неповернута сума кредиту - 22 820,00 гривень, прострочені відсотки - 518,55 гривень, прострочена сума комісії за адміністрування кредиту - 6 161,40 гривень, пеня - 246,14 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом.

Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки.

За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання перед позивачем за вищевказаним кредитним договором не виконала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно умов договору не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови договору.

Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 600,00 гривень.

На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, суд ,-

В и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» ( рахунок № 290999901, МФО 325365) заборгованість по кредитному договору № СР2-7509 від 13.07.2016 року в сумі 29 746,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» ( рахунок № 290999901, МФО 325365) судові витрати в сумі 1 600,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко