Справа № 186/480/17
Провадження номер № 2-о/0186/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі: Кравченко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство та Приватне підприємство "Комунальщик-3" про поділ фінансово-особового рахунку із сплати за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство та приватне підприємство "Комунальщик-3" про поділ фінансово-особового рахунку із сплати за комунальні послуги.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно з ордером на зайняття жилої площі №17255, виданого виконавчим комітетом Першотравенської міської ради народних депутатів від 11 березня 1998 року, він є основним наймачем квартири АДРЕСА_1. Його дочка входила до кола осіб, які вселяються по ордеру з правом на жилу площу, яка була зареєстрована за вказаною адресою до 12 травня 2015 року.

10 січня 2014 року за місцем реєстрації його доньки, також був зареєстрований її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди інших членів родини.

Згідно рішення Першотравенського міського суду від 19 березня 2015 року по справі №186/376/14-ц, яке набрало законної сили 31 березня 2015 року, було визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідачка була зареєстрована за даною адресою з 03 вересня 2009 року. Як зазначала його донька та було встановлено у ході судового засідання по справі №186/376/14-ц, дитина ніколи фактично не проживала за даною адресою. Також, в ході судового засідання, було встановлено, що фактично дитина проживає разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідачі по справі відмовляються від вирішення питання реєстрації їх дитини за місцем реєстрації одного з батьків. Самоусунулися від сплати комунальних послуг, утримання житлової площі, тощо. Всі витрати по утриманню житла несе він сам.

У червні 2015 року він звернувся до Першотравенського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби з заявою, в якій прохав вирішити питання, щодо реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації його батьків.

Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки.

Однак питання так і не було вирішено. Також, він звертався до органів опіки та піклування, де йому було відмовлено у знятті з реєстрації малолітньої дитини.

У звязку з тим, що на сьогодні дитина зареєстрована за його адресою, а відповідачі самоусунулися від несення витрат за житло, вважає, що він знаходиться у несправедливому становищі. На разі, він і відповідачі разом зобов'язані сплачувати плату за надання комунальних послуг, але виконання обов'язків по оплаті вказаних послуг ускладнюється наявністю лише одного особового рахунку, згоди, щодо сплати за комунальні послуги між сторонами у добровільному порядку не досягнуто.

Просить суд розділити фінансово-особовий рахунок зі сплати за комунальні послуги: вивезення твердих побутових відходів, за теплопостачання та плату за утримання будинку та прибудинкової території між ним та відповідачами, як законними представниками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках за адресою: квартира АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зазначивши, що малолітній онук позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ніколи в квартирі АДРЕСА_4 не проживав, відповідачка ОСОБА_2, також значний час не проживає за вказаною адресою. Просять суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та прохав суд відмовити у задоволенні позову.

Представник Першотравенського МЖКП в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить розглянути справу згідно чинного законодавства.

Представник ПП «Комунальщик-3» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ордером №17235 серії ОВГ виданим Виконавчим комітетом Першотравенської міської Ради народних депутатів 11 березня 1998 року, підтверджується факт того, що ОСОБА_1 було надано право на зайняття житлової площі в квартирі АДРЕСА_5, разом зі своєю донькою ОСОБА_2.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області своїм рішенням в справі №186/376/14-ц від 19 березня 2015 року визнав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6.

Згідно виписки з фінансово-особового рахунку від 30 березня 20116 року виданої ПП «Комунальщик-3» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та його онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно відповіді Першотравенського міського сектору головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18 червня 2015 року на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року ОСОБА_2, було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2, її сина ОСОБА_5 не було знято з реєстраційного обліку, оскільки в рішенні суду йшла мова про зняття з реєстрації місця проживання тільки ОСОБА_2.

Відповідно до витягу із протоколу №3 від 24 березня 2016 року засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради, затвердженої розпорядженням міського голови від 08 грудня 2008 року №422-р зі змінами, встановлено, що орган опіки та піклування не надав дозвіл на зняття з реєстрації малолітнього ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки про стан заборгованості за комунальні послуги від 30 березня 2016 року виданої Першотравенським МЖКП встановлено, що за ОСОБА_1 мається заборгованість перед підприємством Першотравенське МЖКП в розмірі 516 гривень 16 копійок за вивезення твердих побутових відходів.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3, не є членами сім`ї наймача квартири АДРЕСА_7, - ОСОБА_1 Відповідачі фактично не мешкають за цією адресою, не зареєстровані в ній, що також визнається сторонами у справі, а отже враховуючи вищевикладене вони не несуть солідарну з позивачем /наймачем/ майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору найму цього житлового приміщення.

Зареєстрований в цій квартирі онук позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в силу свого малолітства також не несе солідарну з позивачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору найму цього житлового приміщення, оскільки згідно ч.1 ст. 64 ЖК України таку відповідальність несуть виключно повнолітні члени сім'ї наймача.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьки ОСОБА_2П та ОСОБА_3 у спірній квартирі не мешкають, а отже комунальними послугами там не користуються. Фактично комунальними послугами в цій квартирі користується виключно позивач ОСОБА_1

Позивач просить суд розділити між позивачем та відповідачами фінансово-особовий рахунок із сплати за комунальні послуги, а саме 1) вивезення твердих побутових відходів; 2) за теплопостачання; 3) плату за утримання будинку та прибудинкової території.

В той же час згідно законодавства, плата за теплопостачання та утримання будинку та прибудинкової території нараховується виключно виходячи з площі житлового приміщення, а не з кількості зареєстрованих в ньому осіб.

Стосовно плати за вивезення твердих побутових відходів, яка нараховується виходячи з кількості зареєстрованих осіб в житловому приміщенні, позивачу необхідно було вернутись до Першотравенського МЖКП, що останній і зробив. Відповідно до Наказу директора Першотравенського міського житлово-комунального підприємства ОСОБА_6 №120 від 31 серпня 2016 року, абонентському відділу було наказано здійснити списання заборгованості з вересня 2015 року та не нараховувати за вивіз твердих побутових відходів за адресою: АДРЕСА_8, за одну особу ОСОБА_5. Нарахування заборгованості та подальше нарахування за вивіз твердих побутових відходів здійснювати за постійним місцем проживання, а саме: АДРЕСА_9, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо розподілу фінансово-особового рахунку зі сплати за вивіз твердих побутових відходів слід відмовити.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.

Пунктом 10 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Як вбачається зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги (надалі Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Стаття 26 Закону визначає істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до зазначених правових норм однією з істотних умов договору є його предмет, тобто те приміщення і житлова площа, на яку будуть надаватися виконавцем/виробником житлово-комунальні послуги та інші послуги.

Разом з тим, вирішуючи питання про поділ особових рахунків як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд повинен визначити конкретні житлової площі, якими користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та визначити площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні, що передбачено приписами ст.104 ЖК України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму житлового приміщення в будинках державного фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно з ч 1 ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат.

За правилами ч 1 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. За змістом ч 2 цієї ж статті у разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено у судовому порядку.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відповідно до ст.104 ЖК суд має право задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менший за встановлений для надання однієї особи.

При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Приписами ч.2 ст. 63 ЖК України визначено, що не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1ст.48 ЖК України). Відповідно до ч.1 ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, житлове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1, є однокімнатною, житловою площею 19,0 м2.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виділення ізольованого жилого приміщення у вищезазначеній квартирі є неможливим.

Враховуючи вище викладене, та те, що у позовній заяві позивач не ставить питання щодо визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та заяву представника позивача ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_7, де остання зазначає, що уточнювати позовні вимоги щодо зміни договору найму, згідно ст.104 ЖК України, вона та позивач не мають наміру, розяснення викладені в ухвалі ВССУ від 08 лютого 2017 року їм зрозумілі та додаткових пояснень не потребують, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство та приватне підприємство "Комунальщик-3" про поділ фінансово-особового рахунку із сплати за комунальні послуги, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Кривошея.