Справа №521/9210/17
Провадження №2/521/4056/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів аліменти на її, ОСОБА_1 утримання в сумі 3000,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що їй 78 років, вона не працює, оскільки досягла пенсійного віку і отримує пенсію, якій їй недостатньо для забезпечення її первинних життєвих потреб. Інших джерел доходів позивачка не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним і вона нагально потребує матеріальної допомоги. Чоловік позивачки помер 04.02.2012 року, однак є повнолітня дочка ОСОБА_2 та повнолітні онуки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, як вважає позивачка можуть надавати їй матеріальну допомогу. Відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її повнолітньою донькою, яка має чоловіка, повнолітню дочку, працює черговою контрольно-пропускного пункту гуртожитку №9 НЮ «Одеська юридична академія», а також отримує пенсію за віком. Після смерті молодшої доньки позивачки ОСОБА_5, яка була матірю відповідача ОСОБА_3, на підставі рішення органу опіки та піклування позивачку було призначено опікуном онука, які позивачка виконувала добросовісно, дбала про його виховання, розвиток, навчання, забезпечувала необхідними побутовими умовами, доглядом та лікуванням. Відповідач ОСОБА_3 працює масажистом, отримує заробітну плату достатню для забезпечення своєї дружини та новонародженого сина, які проживають разом з позивачкою. Відповідачка ОСОБА_4, яка є онукою позивачки працює в салоні краси, має чоловіка та малолітню дитину. У звязку з тим, що на всі прохання позивачки про матеріальну допомогу, вона отримувала негативну відповідь від відповідачів, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона мала інвалідність третьої групи до 2010 року, після виходу на пенсію отримує грошове забезпечення за віком у розмірі 1129 гривень, яка менше ніж у позивачки та якій їй недостатньо для забезпечення продуктами та ліками. У звязку з тим, що пенсія вкрай мала, вона вимушена була працевлаштуватися черговою у гуртожитку. ОСОБА_2 вказує, що не має можливості грошима допомагати своєї матері, однак завжди пропонувала продукти харчування, картоплю та інше, що вирощує на присадибній ділянці.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав до канцелярії суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити позивачці в задоволенні заявлених нею позовних вимог повністю. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що він не має можливості надавати позивачці додаткової матеріальної допомоги з причин того, що на теперішній час його матеріальне становище є вкрай скрутним, він немає постійної роботи, заробітну плату та інших доходів не отримує. Крім того на утриманні відповідача знаходиться малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина ОСОБА_7, яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивачка бабуся відповідача, яка є власницею 38% квартири. Бабуся проживає разом з ним у спільній квартирі, він повністю сплачує комунальні послуги. Далі відповідач вказує, що позивачка отримує пенсію у розмірі 1500 гривень, яка є достатньою для забезпечення прожиткового мінімуму встановленого Законом, оскільки комунальні послуги позивачка не сплачує, необхідними побутовими умовами та доглядом її забезпечує відповідач.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснила, що в неї на утриманні знаходиться дитина-інвалід ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 є матірю ОСОБА_2.

Позивачка перебуває на обліку в Малиновському обєднаному Управлінні пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію за віком при повному стажі, що станом на травень 2017 року становить 1505 гривень 82 копійки.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Необхідною умовою для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обовязкових підстав непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Обовязок сина, дочки щодо утримання непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, виникає незалежно від матеріального становища.

Як вбачається з розяснень, викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Відповідно до ст. 205 СК України,суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Свідченням такої потреби є отримання матірю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

З довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи та перебуває на обліку в Чорноморському обєднаному Управлінні пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком при повному стажі, що станом на липень 2017 року становить 1129 гривень 43 копійки.

В судовому засіданні встановлено та сторонами не спростовано, що позивачка після смерті своєї молодшої доньки ОСОБА_5, на підставі рішення органу опіки та піклування, була призначена опікуном свого онука ОСОБА_3. В судовому засіданні ОСОБА_3 вказував, що в одній квартирі проживають він, його дружина, тримісячний син та бабуся позивачка по справі. Бабуся має складний характер, а тому не завжди знаходить порозуміння з іншими родичами. Він та його дружина пропонували щоб бабуся харчувалася разом з ними, однак та заперечує.

З копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що 26.07.2010 року він звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП. Документами, що знаходяться у справі підтверджується, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з свідоцтва про народження серії І-ЖД №510520 та дружина ОСОБА_7, яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року 1247 гривень, з 1 травня 1312 гривень, з 1 грудня 1373 гривні.

Прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність складає 1312 грн., тобто нижче ніж пенсія позивачки 1505,82 грн.

ОСОБА_1 не надала доказів того, яку грошову суму вона витрачає на ліки, оплату комунальних послуг, а навпаки позивачка не спростовувала, що плату за комунальні послуги вносить її онук ОСОБА_3, а вони мешкають в одній квартирі. Окрім цього позивачка пояснювала, надала суду докази, що має вікові захворювання, однак отримує ліки безкоштовно.

Однією з необхідних умов для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність потреби в матеріальній допомозі.

Обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків.

До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Свідченням такої потреби є отримання матірю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

Між тим, позивачка не навела доказів того, що вона потребує додаткової матеріальної допомоги, остання отримує пенсію вищу, ніж прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність. Позивачка в судовому засіданні не спростовувала того, що проживає в одній квартирі з онуком ОСОБА_10, що не несе витрат повязаних з оплатою комунальних послуг та витрат повязаних з придбанням ліків.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

З зазначених підстав, суд приходить до висновку, що позивачка не довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог щодо вищевказаного позову, що є обовязком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. Суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_10 також враховує що позивачкою не надано суду підтверджуючих документів, щодо призначення ОСОБА_1 опікуном неповнолітнього ОСОБА_10.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_4, оскільки в контексті статті 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а ОСОБА_4 є онукою позивачки, опікуном якої вона не була.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області в десятиденний термін.

Головуючий: