справа № 179/1142/15-ц
провадження № 2/179/407/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Солодовій І.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_3. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки розташованої на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Заповіту батько позивача не залишав, у зв'язку із чим, він як єдиний спадкоємець першої черги звернувся 11 червня 2015 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Однак позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із пропуском звернення із заявою про прийняття спадщини.

Про наявність земельної ділянки у спадкодавця позивачеві стало відомо в червні 2015 року від секретаря Личківської сільської ради. Позивач проживав окремо від батька та був впевнений про відсутність будь-якого майна у його батька.

Позивач вважає, що інформація щодо наявності майна у власності його батька була прихована, оскільки в останній день строку для прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2, на користь якої 30.11.2007 року видано свідоцтво про право на спадщину. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк шість місяці достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач також зазначила, що раніше до суду з питанням визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертався, у 2015 році вирішив оформити спадщину, яка залишилася після смерті батька, оскільки не знав про наявність майна у спадкодавця.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що 30 листопада 2007 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки проживала зі спадкодавцем з 1984 року. Крім того зазначила, що позивачеві було відомо про дату смерті його батька та про наявність у нього майна, однак тільки у 2015 році він вирішив звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача - Личківської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Магдалинівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно свідоцтва про народження позивача, серії НОМЕР_1, актовий запис № 35, його батьком є ОСОБА_3 (а. с. 7).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 06 (а. с. 6).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

15.08.2007 року до Магдалинівської держаної нотаріальної контори звернулася відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після померлого співмешканця ОСОБА_3 та 13.11.2007 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно відомостей спадкової справи № 327/2007.

У відповідності до ч. ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

11 червня 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_3, але листом нотаріуса йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 8).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано доказів того, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Пояснення позивача щодо незнання законодавства про порядок спадкування та про відсутність майна у спадкодавця, що перешкоджало своєчасному зверненню до нотаріальної контори є необґрунтованими. Позивач достовірно знав про час та місце відкриття спадщини, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини протягом восьми років не вчиняв, звернувшись до суду після отримання листа-відмови нотаріуса, що вважається відмовою від спадщини.

За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1270-1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, третя особа: Магдалинівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук