Провадження № 2-п/761/212/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибак М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С. про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинне будівництво та виділ в натурі частки із майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин, оскільки він був знаходився на добовому чергуванні, а також один із відповідачів по справі - ОСОБА_6, на дату прийняття судового рішення померла. Окрім того, під час розгляду справи не було враховано питання можливості виділення відповідачам відокремлену частину будинку з самостійним виходом.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив суд про її задоволення.

В судовому засіданні представник позивача проти заяви заперечував та просив суд відмовити у її задоволенні у зв'язку із необґрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

26.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинне будівництво та виділ в натурі частки із майна було задоволено. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках право власності на самочинну прибудову до житлового будинку АДРЕСА_1, площею 20,8 квадратних метрів, що позначена на технічному паспорт під літерою «а1». Виділено в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на двох ? частину Будинку АДРЕСА_1 в рівних частках кожному, а саме: -Житлову кімнату площею 22,4 квадратних метри, що позначена на технічному паспорті за № 2-3; -Житлову кімнату площею 10,3 квадратних метри, що позначена на технічному паспорті за № 2-4; -Коридор площею 5,8 квадратних метрів, що позначений на технічному паспорті за № 2-2; -Коридор площею 5,3 квадратних метри, що позначений на технічному паспорті за №2-1; -Санвузол площею 8,5 квадратних метрів, що позначений на технічному паспорті за №2-5; -Кухню площею 9,2 квадратних метри, ио позначена на технічному паспорті за № 2-6 та визнано в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1 як на окрему одиницю нерухомого майна. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 до ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору в розмірі 6351,00 грн., 3000,00 грн. на оплату послуг перекладача та 5000,00 грн. вартості експертного будівельно-технічного дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи судом вживались заходи щодо повідомлення відповідачів про дату, час та місце проведення судового засідання. Та відповідачі повідомлялись про судовий розгляд належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено сукупність двох обставин, а саме, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, а також, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву відповідача про перегляд заочного рішення, суд вважає, що докази на які посилається представник відповідача мають істотне значення для вирішення справи і приходить до висновку, що заява відповідача про перегляд заочного рішення, підлягає задоволенню.

Окрім того, суд також враховує те, що під час заочного розгляду справи автоматично виключається можливість дослідження такого засобу доказування, як пояснення відповідача, який, через свою відсутність, позбавляється також і права заявляти клопотання щодо витребування та дослідження фактичних даних, які потенційно можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи, тобто на заочний розгляд справи не поширюється повною мірою принцип змагальності сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.231, 232, 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С. про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинне будівництво та виділ в натурі частки із майна - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2017 року, ухваленого по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання права власності на самочинне будівництво та виділ в натурі частки із майна та призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 листопада 2017 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні суду (м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А, каб. № 504).

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А. РИБАК