27.07.2017 227/1750/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Ременного 9/8. У квартирі також зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином позивача. Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні з листопада 2015 року, участі в утриманні житла та в сплаті комунальних послуг не приймає. добровільно з реєстрації не знімається, у звязку з чим позивач не має змоги оформити договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири.

Позивач у судове засідання не зявився, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області http://dpm.dn.court.gov.ua .

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно копії договору купівлі продажу від 04.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 612, квартира розташована за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Ременного 9/8. належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів № 9645794 від 04.03.2011року та копією витягу про державну реєстрацію прав № 32265561 від 30.11.2011 року.

За вищезазначеною адресою з 26.08.2014 року, також зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією витягу з домової книги.

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 359275 виданого 29 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області ОСОБА_1 записана матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із долученого до матеріалів справи акту обстеження комісії від 12 червня 2017 року, затвердженого директором ТОВ «Добропільське експлуатаційне підприємство № 2» вбачається, що ОСОБА_2 з листопада 2015 року не мешкає за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Ременного 9/8.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи недоведеність поважності причин відсутності за місцем реєстрації відповідача понад рік, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.29, 317, 392, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 213, 215, 223-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВК 848926 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВВ 881475, РНОКПП НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

27.07.2017