АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1340/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на період її навчання, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2017 і до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення 23 років, мотивуючи про те, що вона є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_8, після розірвання шлюбу між якими у лютому 2005 року, вона проживає з матірю. На даний час вона є повнолітньою та навчається на контрактній основі на другому курсі Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, денна форма навчання, період навчання - до 30.06.2018. Оплату за навчання здійснює її мати ОСОБА_8 У звязку з навчанням позивач не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги на купівлю навчального приладдя, оплату проїзду до місця навчання, харчування, одягу та інших необхідних речей. Відповідач надавав їй матеріальну допомогу нерегулярно, визначаючи її розмір на власний розсуд. Цієї допомоги не вистачало на елементарне забезпечення потреб позивача. Водночас, мати ОСОБА_8 змушена самотужки нести всі витрати, повязані з утриманням позивача. Оскільки ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю та має можливість надавати їй відповідну допомогу, це стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.05.2017 позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на період навчання у розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2017 і до закінчення ОСОБА_7 навчання, але не більше, як до досягнення останньою двадцятитрирічного віку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи про те, що він ніде не працює, його підприємницька діяльність у стадії припинення та не приносить прибутків, єдиним джерелом прибутків є домашнє господарство апелянта, яке, однак, не має йому змоги сплачувати щомісячно аліменти у сумі 650,00 грн.; апелянт має на утриманні інших двої малолітніх дітей та дружину; суд не врахував, що позивач має канікули, коли не несе витрати на навчання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 650,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що саме такий розмір аліментів буде обґрунтованим та справедливим.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 02.06.1998 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 19.05.2016 ОСОБА_7 досягла повноліття.

Згідно з довідкою від 10.02.2017 за підписом директора Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського НАУ, ОСОБА_7 навчається на контрактній основі денного відділення та закінчує навчання 30.06.2018.

Договір про навчання № 6-11В/2015 ОСОБА_7 у Золотоніському технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського НАУ укладено на ОСОБА_6 і останній здійснив оплату за перший семестр навчання дочки на початку 2016 року у розмірі 2 500,00 грн. Матеріали справи свідчать про те, що оплату за навчання позивача за інші періоди часу помісячно здійснює її мати ОСОБА_8

Із довідки №8677 від 21.03.2017 вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином, місце її проживання територіально віддалене від місця навчання на стаціонарі у м. Золотоноші.

Згідно із наданими позивачем доказами, вартість автобусного квитка за маршрутом «Черкаси-Золотоноша» становить 25,00 грн.

Навчання ОСОБА_7 в навчальному закладі у м. Золотоноша, який територіально віддалений від місця її проживання, на денній формі без отримання стипендії, а також рівень споживчих цін дає підстави для висновку про те, що вона потребує утримання від батьків на час навчання про що вірно вказано судом першої інстанції.

Згідно відомостей Золотоніської обєднаної ДПІ ДФС України в Черкаській області з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_6, в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 отримано від СТОВ «Пальміра» за 1-й квартал 2016 року 7574,01 грн., 2-й квартал 2016 року 299,69 грн.; 3-й квартал 2016 року 0,00 грн.; 4-й квартал 2016 року 503,11 грн.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи та норм законодавства колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку позивач, яка є повнолітньою та продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається у місці, віддаленому від місця її проживання, а відповідач має можливість надавати їй допомогу, оскільки є особою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, у власності наявний земельний пай, який передано в оренду СТОВ «Пальміра» та за який вноситься йому відповідна орендна плата, та не має обєктивно підтверджених перешкод для того, щоб допомогти доньці матеріально, висновки суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання є вірними.

При цьому колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що відповідач ніде не працює та припиняє свою підприємницьку діяльність, оскільки указані обставини не свідчать про наявність перешкод у відповідача для надання допомоги його доньці на період її навчання, особливо враховуючи те, що як пояснив сам апелянт у судовому засіданні, що він надавав допомогу своїй донці на навчання, уклав з навчальним закладом договір про оплату навчання доньки та вносив кошти до того моменту, поки між ними не виникли неприязні відносини внаслідок чого, вони з донькою припинили спілкування.

Одночасно, колегія судді враховує, що суд першої інстанції помилково вказав про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача за період часу без урахування канікулярного періоду останньої, оскільки у цей період позивач не несе ніяких витрат на навчання.

Також колегія суддів враховує, що при визначені розміру аліментів слід зважати на матеріальне становище відповідача, який має двох малолітніх дітей в іншій сімї, не має стабільного доходу, отже таким, що відповідатиме у даному випадку засадам розумності та справедливості буде розмір аліментів у 500,00 грн. щомісячно.

Згідно ст.309 ЦПК України підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10.05.2017 у даній справі слід змінити у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, визначивши розмір аліментів у 500,00 грн. щомісячно та вказавши про те, що стягнення аліментів здійснюється за період часу без урахування канікулярного періоду, передбаченого навчальним планом учбового закладу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання змінити, визначивши розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, у 500,00 грн. щомісячно, та вказати, що стягнення аліментів здійснюється за період часу без урахування канікулярного періоду, передбаченого навчальним планом учбового закладу.

У решті рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 травня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :