У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору від 11 серпня 2006 року, укладеного між банком та ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 13 600 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак у порушення умов договору свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 31 травня 2016 року заборгованість становить 13 171,89 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося у касаційній скарзі з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, на застосуванні якої наполягав відповідач.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідність перевіряти матеріали справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов