АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С..,

за участю : скаржника - ОСОБА_1

представника скаржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 10 березня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Києва ГТ УЮ у м. Києві щодо накладення арешту на його майно в межах виконавчого провадження №12512895 щодо примусового виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва №2н-44/08 від 04 груд 2008 року про стягнення з нього на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 4479,11 грн.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник вказує, що 29 квітня 2009 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ Лисенко О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №12512895 по примусовому виконанню судового наказу №2н-44/08 від 04 грудня 2008 року. В подальшому 16 червня 2011 року старшим державним виконавцем Качурою Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, оскільки майно боржника на яке можливо звернути стягнення боргу не розшукано, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Справа № 752/17217/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7293/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шумко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Про винесення постанов в межах виконавчого провадження №12512895 заявник дізнався під час вчинення 12 жовтня 2016 року реєстраційних дій щодо реєстрації за ним права власності на частину будинку АДРЕСА_1 Крім цього зазначає, що дійсно мав порушення за зобов'язаннями по кредитному договору укладеному 14 липня 2007 року з ЗАТ КБ «ПриватБанк», але ще навесні 2009 року борг за кредитним договором сплатив в повному обсязі, на даний час заборгованості не має.

Просив визнати неправомірними дії ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, щодо накладення арешту та скасувати арешт на майно накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 579/5 виданий 27 квітня 2009 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 26078572 та виключити його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він не взяв до уваги достовірні відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Суду не надано доказів того, що арешт накладений на моє майно, винесений у рамках іншого провадження, яке на сьогодні є невиконаним. Посилався на те, що відповідно до наданої ПАТ «Приватбанк» довідки у нього відсутня заборгованість за договором.

Вказував, що на момент накладення арешту на все моє майно, таке майно було відсутнє, неповідомлення його державним виконавцем про наявність виконавчого провадження призвело до того, що він не зміг вчасно прореагувати, щоб не допустити винесення безпідставної постанови про накладення арешту на своє майно.

Вважає, що судом не враховано те, що державний виконавець не пересвідчився чи наявне у нього майно чи ні, безпідставно виніс постанову про арешт всього майна, а ще й до того ні під час закінчення виконавчого провадження, ні в інший час не вжив заходів щодо скасування даного безпідставного арешту.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції посилався на те, що виконавче провадження №12512895 від 29 квітня 2009 року в межах якого проводились виконавчі дії знищено, в матеріалах справи відсутній документ - оспорювана постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_1 Суд посилався на те, що з урахуванням наданих заявником копій документів по виконавчому провадженню №12512895 (постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 квітня 2009 року та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16 червня 2011 року) по примусовому виконанню судового наказу №2н-44/08 від 04 грудня 2008 року, суд позбавлений можливості зробити висновок, що державний виконавець при вчиненні оскаржуваних дій та винесенні оскаржуваного рішення, порушив норми закону і права чи свободи заявника, то за таких обставин підстави для визнання скарги обґрунтованою, відсутні.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом було зроблено запит до Голосїївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про надання завіреної копії виконавчого провадження №12512895 щодо примусового виконання судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва №2н-44/08 від 04 грудня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 4479,11 грн., яке безпосередньо стосується предмету даної скарги та в подальшому забезпечить всебічне, повне з'ясування обставин справи і сприятиме прийняттю обґрунтованого судового рішення по вказаній справі.

Згідно з відповіді від 11 січня 2017 року начальника Голосіївського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві Ярушевської І.І., надати запитуване виконавче провадження не має можливості, оскільки виконавчі провадження за 2011 рік знищено за закінченням терміну зберігання.

Згідно з статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту ст..24 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час здійснення виконавчих дій, слідує, що державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого. За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника ( крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

Як убачається із матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2н-440/08 виданого 4 грудня 2008 року Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 4479 грн.11 коп. винесена головним державним виконавцем 29 квітня 2009 року ( а.с.8).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності і на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта вбачається, що майно ОСОБА_1 знаходиться під обтяженням, підставою виникнення обтяження зазначено - постанова про арешт майна боржника, серія та номер 579/5, видана 27 квітня 2009 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві, стягнення на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 4479 грн.11 коп.

Зазначені обставини, на які посилалася представник скаржника в судовому засіданні в суді першої інстанції, залишилися поза увагою суду, цим обставинам не надана належна правова оцінка .доводи скаржника щодо незаконності дій посадової особи державної виконавчої служби не перевірені.

Відтак, оскільки судом першої інстанції при розгляді скарги допущено порушення норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції на підставі ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 303, 311-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 10 березня 2017 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: