Справа № 642/3114/17
Провадження № 4-с/642/76/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Вікторова В. В.

за участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1, субєкт оскарження: державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2, зацікавлена особа (стягувач): ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 15.06.2017 року, -

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Карпушкіної В.С. щодо невключення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 15.06.2017 року сплату аліментів у загальній сумі 13 200 грн., здійснену ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що 09.07.2015 року відносно нього Головним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження ВП № 48077945 про стягнення з нього аліментів за виконавчим листом № 2-1866/10, виданим 23.04.2010 Ленінським районним судом м. Харкова у розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості від 31.10.2016 року заборгованість по сплаті аліментів складає 13200 грн. 26 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ із заявою про складання нового розрахунку заборгованості, у якому просив врахувати сплату ним аліментів у період з 01.07.2012 р. по 01.07.2015 р. на загальну суму 13200 грн. 15 червня 2017 року державним виконавцем Карпушкіною В.С. було складено новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість по сплаті аліментів складає 972 грн. На підставі викладеного вважав дії державного виконавця Карпушкіної В.С. неправомірними щодо невключення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 15.06.2017 року сплату аліментів у загальній сумі 13 200 грн., здійснену ним на користь ОСОБА_3 у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином (а.с. 37). Надав суду заяву, у якій просив розглядати скаргу у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі (а.с. 42).

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена була належним чином (а.с. 39). Причини неявки суду не відомі.

Зацікавлена особа (стягувач): ОСОБА_1 до судового засідання також не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином (а.с. 40-41). Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2010 року № 2-1866/10 вирішено стягнути з ОСОБА_1 (20.10.1981 р.н.), аліменти у розмірі 400 грн щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Валєрії ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 03.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

09 липня 2015 року Головним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження ВП № 48077945 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів за виконавчим листом № 2-1866/10, виданим 23.04.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року № 2-1866/10 (а.с. 5).

Відповідно до розрахунку Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ заборгованості від 19.02.2016 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2016 року складає 13 200 грн. (а.с. 15).

26.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області із заявою про складання нового розрахунку заборгованості, у якому просив врахувати сплату ним аліментів у період з 01.07.2012р. по 01.07.2015 р. на загальну суму 13 200 грн. (а.с. 6).

15.06.2017 р. державним виконавцем Карпушкіною В.С. було складено новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість по сплаті аліментів складає 972 грн. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2016 року суд розглядаючи питання стягнення з ОСОБА_1 пені за несплату аліментів відповідно до розрахунку заборгованості від 19.02.2016 року в повному обсязі відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, при цьому врахував, що позивачка, відповідно до ст.60 ЦПК України не додала доказів несплати відповідачем аліментів, а також його вини у несплаті аліментів (а.с. 8-9).

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2016 р. набрало законної сили 14.04.2016 року.

Таким чином судовим рішенням підтверджено, що у період з 01.07.2012 р. по 01.07.2015 р. ОСОБА_1 були сплачені аліменти у повному обсязі а саме у розмірі 13 200 грн.

Крім того, відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 23.02.2017 р. судом визнано дії державного виконавця Лісничої І.А незаконними щодо незарахування до розрахунку по сплаті аліментів від 31.10.2016 р. суми сплачених аліментів у розмірі 12 228 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 17.05.2017 р. підтверджено незаконність дій державного виконавця Лісничої І.А. щодо незарахування до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.10.2016 р. суми сплачених аліментів у розмірі 12 228 грн. Ухвала Ленінського райсуду м. Харкова від 23.02.2017 р. залишена без змін (а.с. 13-14).

Також заявник надав до матеріалів скарги копію заяви представника скаржника (третьої особи) ОСОБА_5 від 15.09.2015 р., з якої вбачається визнання факту сплати аліментів у сумі 12 000 грн. за розпискою від 01 березня 2012 р. (а.с. 10).Також відповідно до цієї заяви, представник просить державного виконавця розраховувати заборгованість з 01 квітня 2013 року.

Отримання аліментів за розпискою від 01.03.2012 р. третьою особою ОСОБА_1 неодноразово підтверджувалося іншими документами.

Відповідно до позовної заяви про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів від 12.10.2015 р., розрахунок пені представник позивача здійснює саме з квітня 2013 р., тим самим підтверджує сплату ОСОБА_1 аліментів до 01.04.2013 р., а відповідно отримання від заявника грошей у якості аліментів за розпискою від 01.03.2012 р. (а.с. 16-18).

Так, відповідно до позовної заяви про стягнення заборгованості з аліментів, пені за прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав від 03.08.2015 р. представник позивача ОСОБА_5 вказує, що заборгованість по аліментам у 2012 р. складає 0 грн. 00 коп., тобто відсутня.

В розясненнях, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного суду №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення таких дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідальною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, суд вважає, що сплата аліментів ОСОБА_1 у суммі 13200 грн. доказаною, а дії державного виконавця Карпушкуної В.С. щодо незарахування 13200 грн. сплачених у період з 01.07.2012 р. по 01.07.2015 р. незаконними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11,14, 60, 209, 212-215, 386-388 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного суду №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, субєкт оскарження: державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2, зацікавлена особа (стягувач): ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 15.06.2017 року задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Карпушкіної В.С. щодо невключення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 15.06.2017 року сплату аліментів у загальній сумі 13 200 (тринадцять тисяч двісті) грн., здійснену ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у період з 01.07.2012 року по 01.07.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5- денний строк з дня винесення ухвали, а особам, без участі яких постановлено ухвалу - з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Вікторов