Справа № 583/1075/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

з участю секретаря судового засідання Зубатової І.В.,

та осіб, які приймають участь у справі:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Охтирська міська державна нотаріальна контора, Охтирська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

05 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що13.12.2008 року між її батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Починаючи з 2010 року ОСОБА_1 почала проживати разом з ними спільно однією сім'єю по АДРЕСА_1 вела спільне господарство та доглядали за ними, так як останні постійно хворіли. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мачуха ОСОБА_4, похованням яких займалася заявник. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 5/12 частини на домоволодіння, земельну ділянку площею 0,0772 га, розташованих по АДРЕСА_2 16.02.2017 року вона звернулася до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті мачухи. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку із відсутністю родинних відносин. В зв'язку з чим, просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю не менше п'яти років з ОСОБА_1 з 2011 року по день смерті ОСОБА_4

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали з підстав викладених в заяві, просили задовольнити. ОСОБА_1 також пояснила, що вона жила з батьком в двох, її матір позбавили батьківських прав. В 1991 році батько познайомився з ОСОБА_4 Спочатку вони жили не розписані, а потім в 2008 році зареєстрували шлюб. З грудня 2009 року ОСОБА_1 стала проживати разом з ними по АДРЕСА_2 Вони мали спільний бюджет, вели господарство. ОСОБА_1 готувала їжу, доглядала за батьком та мачухою, також займалася їхнім похованням.

Представник Охтирської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі нотаріуса.

Представник Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги залишають на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що заявник з 2010 року стала проживати разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 член сім'ї. ОСОБА_1 користувалася городом, топила піч, доглядала за хворими батьками. У них були гарні відносини, про заявника поганого ніхто ніколи не казав. ОСОБА_4 ніхто не навідував та не цікавився нею.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що працює квартальним уповноваженим та часто ходила до ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 проживала за вказаною адресою разом із батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4, доглядала за ними, готувала їсти. ОСОБА_4 жодного разу не вела розмови за родичів та вона жодного разу не бачила, щоб до них хтось приїжджав, окрім ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з 2001 по 2003 рік він проживав разом із ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 Вже близько 10 років вона стала проживати разом із батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім'єю по АДРЕСА_2 Свідок допомагав заявнику по господарству, привозив цеглу, газові балони, дрова, бо в будинку пічне опалення. ОСОБА_1 доглядала за ними обома, оскільки ОСОБА_4 була без однієї ноги, а батько після інсульту. На їх похованні ніяких родичів не бачив.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви зі слідуючих підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

17 вересня 1983 року ОСОБА_8 одружилася із ОСОБА_10 та змінила прізвище на «ОСОБА_8», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 14).

13 грудня 2008 року батько заявника ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 5/12 частини домоволодіння та земельну ділянку площею 0,0772 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1

З довідки виданої 13.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з батьком ОСОБА_3 та мачухою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у склад якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про спадщину.

З копії спадкової справи наданої Охтирською міською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року заведено спадкову справу за №36/2017 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданою 16.02.2017 року ОСОБА_1

Згідно листа Охтирської міської державної нотаріальної контори від 19.07.2017 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт складено не було, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №48550809 від 26.07.2017 року.

Постановою державного нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 27.04.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в зв'язку із відсутністю родинних відносин.

Відповідно до роз'яснень викладений в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності Сімейним Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

За змістом ст. 3 ч.2 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вважає, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім'єю знайшов своє підтвердження в суді, такий факт має юридичні наслідки, оскільки потрібний для реалізації права спадкування, тому доцільно захистити права заявника, задовольнивши її вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з грудня 2010 року по день смерті останньої, тобто понад п'ять років до дня смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення - з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області Р.В.Сидоренко