Справа № 2/331/876/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа: Четверта запорізька державна нотаріальна контора, про припинення права спільної сумісної власності, виділення часток із спільної сумісної власності, визнання права власності на 2/3 частини квартири в порядку спадкування за законом.

В процесу розгляду справи позивач, шляхом подання уточненої позовної заяви, змінила коло осіб-учасників процесу, предмет та обґрунтування позову, тим самим остаточно просила суд визначити їй додатковий строк терміном 3 місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті доньки ОСОБА_3, яка померла 26 листопада 2013 року та після смерті онука ОСОБА_4, який помер 06 червня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 10 від 06 липня 1998 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією міста Запоріжжя, їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира № 15 в будинку № 4 «б» в м. Запоріжжі.

26 листопада 2013 року померла її донька ОСОБА_3, про що 27 листопада 2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 280908.

Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 стали вона та її онук ОСОБА_5, проте останній своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки відбував покарання за вироком суду у місцях позбавлення волі.

Особисто вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталася, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ОСОБА_3, сплачувала комунальні послуги та підтримувала побутовий стан квартири в цілому.

06 червня 2016 року помер її онук ОСОБА_5, про що 06 червня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 360567.

Вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, проте вона своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона є особою похилого віку, після смерті доньки та онука тяжко хворіла, у звязку з чим, як на той час, так і сьогодні потребує стороннього догляду.

Звернувшись до приватного нотаріусу Запорізького міського округу ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_3 та онука ОСОБА_5 вона отримала постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею пропущено строк для звернення із заявою до нотаріуса, та отримала розяснення щодо можливості звернення до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини.

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити, оскільки вона ґрунтується на вимогах закону.

Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що з позовною заявою ОСОБА_1 вона ознайомлена.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 10 від 06 липня 1998 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією міста Запоріжжя, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира № 15 в будинку № 4 «б» в м. Запоріжжі. (а.с. 18-20)

26 листопада 2013 року померла донька позивачки ОСОБА_3, про що 27 листопада 2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 280908. (а.с. 16)

Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 стали ОСОБА_1 та її онук ОСОБА_5, проте останній своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки відбував покарання за вироком суду у місцях позбавлення волі.

ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не зверталася, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з ОСОБА_3, сплачувала комунальні послуги та підтримувала побутовий стан квартири в цілому.

06 червня 2016 року помер онук позивачки ОСОБА_5, про що 06 червня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 360567. (а.с. 17)

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивачем на підтвердження поважності пропуску відведеного строку для подачі заяви про прийняття спадщини зазначено, що вона своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є особою похилого віку, після смерті доньки та онука тяжко хворіла, у звязку з чим, як на той час, так і сьогодні потребує стороннього догляду.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією паспорта громадянина України на імя ОСОБА_1, копією пенсійного посвідчення на імя ОСОБА_1, будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтування позивача в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо визначення ОСОБА_1 додаткового строку, необхідного для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки строк, встановлений законодавцем спадкоємцям для прийняття спадщини, пропущений позивачем з причин, визнаних судом поважними.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Запорізька, буд. № 4 «б»АДРЕСА_1, додатковий строк у 3 (три) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті смерті доньки ОСОБА_3, яка померла 26 листопада 2013 року та після смерті онука ОСОБА_4, який помер 06 червня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

18.07.2017