Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2017 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві: Шак О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом:

Служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації Запорізької області, яка діє в інтересах малолітнього: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, Орган опіки та піклування виконкому Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Михайлвської райдержадміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківський прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області звернулась Служба у справах дітей Василівської райдержадміністрації Запорізької області з позовною заявою в інтересах малолітнього: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, Орган опіки та піклування виконкому Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Михайлвської райдержадміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківський прав.

В позові зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, - є батьком малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, - є матір'ю малолітнього ОСОБА_4.

ОСОБА_3 - інвалід 3 групи (глухоніма), перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області та отримує пенсію по інвалідності.

Вказана родина перебуває на супроводі Василівського районного центру СССДМ.

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 з 06.09.2002 року. Вони проживали за адресою: АДРЕСА_1. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4.

З липня 2004 року мати дитини ОСОБА_3 покинула родину та виїхала проживати до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2. З того часу мати з сином не проживала.

У квітні 2005 року шлюб між подружжям був розірваний.

У 2005 році ОСОБА_2 звертався до Василівського районного суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але у задоволенні позову було відмовлено.

22.12.2016 року на адресу Служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації надійшло повідомлення від Верхньокриничанського навчально- виховного комплексу «загальноосвітня школа I-IІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» щодо неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_4 Батько дитини зловживає спиртними напоями та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, негативно впливає на сина.

За інформацією навчального закладу, вихованням малолітньої дитини займалася бабуся ОСОБА_5, яка проживала разом з онуком та своїм сином ОСОБА_2 Весною 2016 року ОСОБА_5 померла. Після смерті матері, ОСОБА_2 активно зловживає спиртними напоями, перебуваючи у нетверезому стані агресивно себе поводить, у зв'язку з чим, малолітній ОСОБА_4 періодично переховувався у сусідів або у своєї рідної тітки.

Батько жодного разу у школі не з'являвся, батьківські збори не відвідував.

Відповідно до довідки-характеристики Верхньокриничанської сільської ради 13.03.2017 року № 331, за час проживання в селі, ОСОБА_2 зарекомендував себе негативно, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, до сільської ради неодноразово надходили скарги на його поведінку від мешканців села та сусідів.

З 19.12.2016 року по 27.12.2016 рік малолітній ОСОБА_4 проживав в родині рідної тітки - ОСОБА_6 (сестра батька).

Службою у справах дітей 27.12.2016 року було проведено рейд у селі Bepхня Криниця, в ході якого відвідано родину ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та з'ясовано, що за вказаною адресою проживають: батько ОСОБА_2 та син- ОСОБА_4. На момент здійснення рейду, малолітній ОСОБА_4 перебував у своєї тітки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3. Представникам Служби батько дитини повідомив, що син проживає та проживатиме у рідної тітки.

Службою у справах дітей 27.12.2016 року було прийнято рішення про влаштування малолітнього ОСОБА_4 до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на повне державне утримання. Того ж дня дитина була влаштована до Центру (акт прийому дитини до центру від 27.12.2016 року).

Дитина прибула до Центру з діагнозом: епілепсія, рідкі генералізовані приступи (довідка КЗ «Оріхівський ОЦСПРД» про стан здоров'я дитини від 24.01.2017 року).

Згідно психолого-педагогічної характеристики від 19.01.2017 року, наданої КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», малолітній ОСОБА_4 прибув до центру у складному психічному стані. Період адаптації проходив з деякими ускладненнями (плач, сумний настрій, закритість). Спостерігався високий рівень наявності страхів та психоемоційної напруги. В емоційній сфері присутні імпульсивність, тривожність, стурбованість.

Відповідно до листа від 03.01.2017 року № 01-12/04 Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 184ч. 1 КУпАП (протокол 711198 від 12.01.2017 року).

За інформацією Служби у справах дітей Михайлівської райдержадміністрації ( лист від 01.02.2017 року № 01-14/047, довідка з місця проживання Пришибської селищної ради Михайлівського району № 283 від 24.01.2017 року) мати дитини ОСОБА_3 зареєстрована разом зі своєю матір'ю ОСОБА_7 1939 р.н. за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно характеристики Пришибської селищної ради Михайлівського району від 24.01.2017 року № 29, ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки з особами, які ведуть асоціальний спосіб життя та раніше засудженими. Схильна до бродячого способу життя, на її адресу не одноразово надходили скарги від сусідів та односельчан.

Згідно акту обстеження Пришибської селищної ради, ОСОБА_3 за місцем реєстрації проживає не на постійній основі, квартира в неохайному стані, сусіди характеризують її, як конфліктну людину.

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області № 692/09 від 15.02.2017 року, з пенсії по інвалідності ОСОБА_3 утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4.

За інформацією навчального закладу, забезпеченням малолітнього ОСОБА_4 займалася бабуся, а після її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 приїздила рідна тітка дитини по матері ОСОБА_8 (проживає разом з сім'єю у м. Чернігів), яка залишила класному керівнику кошти, з яких класний керівник сплачувала за харчування ОСОБА_4 в їдальні та здійснювала інші витрати, узгоджені з тіткою ОСОБА_4.

Служба у справах дітей Василівської райдержадміністрації неодноразово викликала батька дитини ОСОБА_2, але він не з'являвся.

13.03.2017 року було здійснено виїзд у с. Верхня Криниця, за місцем проживання ОСОБА_2, але вдома його не було. Ще двічі спеціалісти Служби у справах дітей приїздили за адресою проживання батька дитини, але вдома ОСОБА_2 так і не з'явився.

Відповідно до листа КЗ «Оріхівськии обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» № 01-14/168 від 13.03.2017 року, з моменту влаштування малолітнього ОСОБА_4 до центру 27.12.2016 року та по теперішній час, батьки його не відвідували та не телефонували. Зв'язку ні з батьком, ні з матір'ю дитини, не має.

Питання про підготовку матеріалів про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої дитини було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації 15.03.2017 року. За результатами розгляду було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3. відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4

Позивач просить суд:

- позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1;

-позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1;

-передати малолітнього ОСОБА_4 на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

В судовому засіданні представник позивача в особі ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Також він пояснив, що за час розгляду справи в суді ніяких позитивних змін в поведінці відповідачів, в облаштуванні житла, в якому вони проживають, не відбулося. Вони ніде офіційно не працюють, зловживають спиртними напоями, агресивно себе поводять, житло, в якому вони проживають, не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, не піклуються про сина, за час перебування дитини в КЗ «Оріхівськии обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», батьки його відвідали лише один раз, не телефонують, матеріальну допомогу на утримання сина не надають. Син не бажає повертатися до батьків та просить позбавити їх батьківських прав.

В судовому засіданні відповідачі проти задоволення позову заперечують, стверджують, що вони належним чином виховували сина, бажають, щоб син проживав разом з ними.

В судове засідання представники третіх осіб не з'явилися, але надали заяви, в яких просять суд розглянути справу в їх відсутності та задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності представників третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши

їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об'єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі.

ОСОБА_3 - є інвалідом 3 групи з дитинства та перебуває на обліку в УСЗН Михайлівської райдержадміністрації Запорізької області, що підтверджується довідкою, яка є в справі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області та паспортом, копія якого є в справі..

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідками Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області та паспортом, копія якого є в справі..

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 06.09.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17.05.2005 року було розірвано, що підтверджується паспортом ОСОБА_2, копія якого є в справі. Вони проживали за адресою: АДРЕСА_1, але з липня 2004 року ОСОБА_3 покинула родину та поїхала проживати до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідками Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, Актами, характеристиками, Висновками, які є в справі.

Судом встановлено, що з 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що фактично вихованням малолітньої дитини займалася бабуся - ОСОБА_5, мати ОСОБА_2, яка проживала разом з онуком та своїм сином. Весною 2016 року ОСОБА_5 померла. З 19.12.2016 року по 27.12.2016 рік малолітній ОСОБА_4 проживав в родині рідної тітки - ОСОБА_6 (сестра батька).

Відповідно до листів Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, які є в справі, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 184ч. 1 КУпАП (протокол 711198 від 12.01.2017 року).

22.12.2016 року на адресу Служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації Запорізької області надійшло повідомлення від Верхньокриничанського навчально- виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-IІ ступенів - дошкільний навчальний заклад», яке є в справі, щодо неналежного виконання своїх батьківських обов'язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до сина.

Службою у справах дітей Василівської райдержадміністрації Запорізької області, 27.12.2016 року було обстежено житлово-побутові умови проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить Акт, який є в справі. На момент обстеження, дитина знаходилася у своєї тітки - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3. ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп'яніння та відмовився надати доступ до житлового будинку.

Службою у справах дітей Василівської райдержадміністрації Запорізької області 27.12.2016 року було прийнято рішення про влаштування малолітнього ОСОБА_4 до КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької

обласної ради на повне державне утримання. Того ж дня дитина була влаштована до Центру. Зазначені факти підтверджуються листом та Актом прийому дитини до центру, які є в справі.

Дитина прибула до Центру з діагнозом: епілепсія, рідкі генералізовані приступи, що підтверджується медичною довідкою від 24.01.2017 року, яка є в справі.

Згідно психолого-педагогічної характеристики від 19.01.2017 року, наданої КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», яка є в справі, малолітній ОСОБА_4 прибув до центру у складному психічному стані. Період адаптації проходив з деякими ускладненнями (плач, сумний настрій, закритість). Спостерігався високий рівень наявності страхів та психоемоційної напруги. В емоційній сфері присутні імпульсивність, тривожність, стурбованість.

Як вбачається з характеристик Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області та Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, які є в справі, за місцем проживання відповідачі характеризуються з негативної сторони, зловживають спиртними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, не працюють, на них неодноразово надходили скарги від сусідів та односельчан.

Згідно актів обстеження Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, які є в справі, ОСОБА_3 за місцем реєстрації проживає не на постійній основі, квартира в неохайному стані, сусіди характеризують її, як конфліктну людину.

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області № 692/09 від 15.02.2017 року, який є в справі, з пенсії по інвалідності ОСОБА_3 утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4.

Як вбачається з листів КЗ «Оріхівськии обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», які є в справі, з моменту влаштування малолітнього ОСОБА_4 до центру 27.12.2016 року по 25.07.2017 року, батьки його відвідали один раз - 16.03.2017 року. Під час зустрічі хлопець спілкувався з матір'ю, а з батьком - неохоче.

Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов від 06.07.2017 року та від 27.07.2017 року, які є в справі, в ході обстеження за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що в будинку проживають відповідачі. Умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в будинку стійкий специфічний запах, в жилих кімнатах живе цуценя, запас продуктів мінімальний, в одній з кімнат провалюється стеля, в іншій - балка підперта вертикальними брусами. У ванній кімнаті стілець облаштований під унітаз, під яким стоїть відро, відчутно різкий специфічний запах. Вмивальник протікає, в кімнатах облущуються обшарпані,стіни, деякі вікна завішані ганчір'ям, в підсобному приміщенні на підлозі розкидані речі. В кімнаті для дитини ліжко завалено речами, на столі брудно, розкидані речі. Прибудинкова територія заросла бур'янами, паркан місцями зламаний, на городі та біля будинку сліди пожежі, город не використовується, заріс бур'янами. Зі слів сусідів, відповідачі періодично зловживають алкоголем.

Як вбачається з Висновків Василівської райдержадміністрації Запорізької області та Михайлівської райдержадміністрації Запорізької області, які є в справі, районні державні організації, як органи опіки та піклування, вважають за доцільне позбавити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ст. 150 СК України передбачає перелік обов'язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. При цьому, передача дитини

на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, відповідачі зобов'язані утримувати свого сина до досягнення ним повноліття.

Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні відповідачами не було надано жодного належного та достатнього доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову та того, що вони дотримуються зазначених вимог Закону та належним чином виконують свої обов'язки по вихованню та розвитку свого малолітнього сина.

При цьому, судом неодноразово відкладався розгляд справи та надавався відповідачам строк для того, щоб вони довели, що виправилися, перевиховалися, зробили правильні висновки, що вони можуть бути гарними батьками для свого сина. Однак, цього не сталося.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; ст. 164 СК України передбачає перелік підстав позбавлення батьківських прав, однією з яких являється ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зі змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Таким чином, відповідне рішення про позбавленням батьків батьківських прав має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Проаналізувавши надані сторонами докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об'єктивності, законності та справедливості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, перебування дитини поруч з батьками, на даний час, - є небезпечним для дитини, тому, суд вважає необхідним позбавити їх батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом також встановлено, що є всі належні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, які є доречними і достатніми; рішення суду про позбавлення батьківських прав забезпечить належний захист дитини; висновки органів опіки про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, ухвалені на достатній доказовій базі.

Суд вважає, що перебування дитини поряд з відповідачами на даний час є недоцільним, це тільки негативно вплине на стан дитини (психологічний та фізичний) та може призвести до тяжких негативних наслідків для дитини, тому, діючи саме в інтересах дитини та піклуючись про неї, суд вважає необхідним задовольнити позов.

При цьому, суд приймає також до уваги заяву малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на адресу директора КЗ «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, копія якої є в справі, з якої вбачається що ОСОБА_4 характеризує батьків з негативного боку та просить позбавити їх батьківських прав відносно нього.

Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», су д вважає необхідним стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, 18 Конвенціїїєю «Про права дитини», ратифікованою Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Законом

України «Про охорону дитинства», Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», зі змінами та доповненнями, ст.ст. 141, 150-155, 157, 164, 165, 166, 180- 183, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60,76,81,88,169, 208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області Ю.А. Степаненко