У Х В А Л А

07.08.2017 Справа №607/6693/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Тернопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення факту, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються ідентичними особами, тобто однією і тією самою людиною.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Заявник ОСОБА_1 заявляє вимогу про встановлення факту, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються ідентичними особами, тобто однією і тією самою людиною. При цьому заявникпосилається на те, що встановлення даного факту потрібно йому для отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством ОСОБА_4. Однак, вирішення питання ідентичності (тотожності) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його особистим немайновим правом, яким він володів до моменту смерті (ч. 4 ст. 269 ЦК України). Тому, вирішення цього питання не може здійснюватися на захист прав померлої особи. Заявник звертаючись з вимогою про встановлення факту щодо померлого, має на меті захист своїх власних прав, свобод та інтересів. Наведене є підставою для звернення заявника у встановленому законом порядку з заявою про встановлення фактів, які мають юридичне значення, стосовно себе. Крім цього, відповідно до п. 12 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судами не встановлюється тотожність особи.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

З цих підстав ухвалою судді від 01 червня 2017 року заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Тернопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху і надано заявнику строк для виправлення зазначених недоліків заяви.Строк для усунення недоліків судом визначено терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали судді від 01 червня 2017 року про залишення позовної заяви без руху надіслано заявнику за адресою, вказаною у заяві, проте повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду 15 липня 2017 року за закінченням терміну зберігання, оскільки заявник за його отриманням у поштове відділення не зявився.

У зазначений в ухвалі строк недоліки заявником усунені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України у випадку невиконання вимог ухвали про усунення недоліків заява вважається неподаною і повертається заявникові.

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі від 01 червня 2017 року про залишення заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Тернопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення без руху, заявником не виправлені, заява відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню заявнику з правом його повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч. ч. 2, 4, 5 ст. 121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Тернопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення вважатинеподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_5