2 серпня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Коліщук З.М.,
при секретарі Островерховому Д.С.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,
ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.
У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 01.12.2009 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, згідно з яким ОСОБА_3 зобов`язалася забезпечувати її утриманням та доглядом довічно. Відповідач зобов`язання за договором не виконує, а саме: не надає їй будь-якої допомоги; не сплачує комунальні послуги. Вона самостійно сплачує комунальні послуги. Просила розірвати договір довічного утримання(догляду) посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу 01 грудня 2009 року за реєстром 3023, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснили, що у січні 2014 року на даний час ОСОБА_3 виїхала з м.Авдіївка і де знаходиться невідомо. Зобов`язання за договором довічного утримання не виконує. Просили задовольнити позовні вимоги та не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у тому числі через оголошення у пресі та офіційний сайт «Судова влада», про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи в її відсутності не надала.
За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
ОСОБА_1, надавши показання у якості свідка, зазначила, що до 2014 року ОСОБА_3 приходила до неї додому один раз на тиждень. Поточний ремонт вона здійснювала самостійно за свої кошти та сама сплачує комунальні послуги. У січні 2014 року ОСОБА_3 виїхала з м.Авдіївка та на теперішній час місцезнаходження її невідомо. Її доглядає соціальний працівник.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він є племінником ОСОБА_1 ОСОБА_3 бачив декілька разів. Про договір довічного утримання він дізнався місяць тому. Він часто приносив продукти харчування ОСОБА_6
Заслухавши позивача та її представника, свідка, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
01.12.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу, згідно з яким ОСОБА_3 зобов`язалася забезпечувати ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно, а саме: забезпечувати відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного проживання у відчужуваній квартирі житловою площею 13,70 кв.м; здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу; надавати ремонт внутриквартирного обладнання та проводити поточний ремонт квартири; надавати побутові послуги; забезпечувати належними лікарськими засобами. Цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а при невиконанні його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку(арк.. справи 5-6).
Позивачка зазначає, що обов`язки за договором відповідачка не виконує, жодним чином не забезпечує належною допомогою ні в матеріальному вигляді, ні в грошовому вигляді, вона самостійно сплачує за комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій(арк.. справи 9-23), тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Як вбачається з вимог ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачу) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно.
Згідно ч.1 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією зі сторін інша сторона має право частково або у повному обсязі відмовитись від зобовязань, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття ст.654 ЦК України, передбачає, що зміна чи розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, що змінюється чи розривається, якщо інше не встановлено договором чи законом.
Згідно з ч.1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.
Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, при розірвання договору зобовязання сторін припиняються.
Статтями 11,60 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.
Надані сторонами докази беззаперечно свідчать про те, що відповідач з 2014 року не виконує обов`язки за договором довічного утримання від 01.12.2009 року.
Відповідачем не надано жодних доказів та заперечень, які б спростовували вимоги позивача, більш того позивач та свідок повністю підтвердили той факт, що в 2014 році відповідач виїхала з м.Авдіївка Донецької області і не виконує прийнятих на себе обов`язків відповідно до договору довічного утримання.
Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст..ст. 11,60, 208-209, 212-215,218, 224-226, 292,294 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання(догляду) посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу 01 грудня 2009 року за реєстром 3023, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя