справа № 633/91/17
провадження № 2/633/89/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Тимченко А.М.,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду смт. Печеніги Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, після уточнення якої прохав суд визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом померлої 14.06.2016 року ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,27 га, розташовану на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.06.2016 року померла його двоюрідна бабуся ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт, згідно якого земельна частка (пай) в розмірі 7,27 га, що посвідчена сертифікатом ХР №024209, виданий Печенізькою районною державною адміністрацією 18.06.1996 року, після її смерті буде належати йому, ОСОБА_2 Крім того, вона зробила 16.04.2004 року на його імя заповідальне розпорядження ТВБВ № 10020/0187 м. Харкова, філія Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк». 12.12.2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням, натомість у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено. Підстави для відмови відсутність документів, що підтверджують родині стосунки із померлою, а також документу, що підтверджує право власності на предмет заповіту.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про час, місце та день розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає і справу просить розглянути без участі його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.03.2001 року у с. Борщова Печенізького району Харківської області ОСОБА_3 було складено та підписано заповіт, за яким земельна частка (пай) в розмірі 7.27 га, що посвідчена сертифікатом ХР № 024209, виданий Печенізькою районною державною адміністрацією 18.06.1996 року за № 202, вона заповідає ОСОБА_2. Заповіт складений та засвідчений 21.03.2001 року секретарем виконкому Борщівської сільської ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі за №15. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 47439426 від 014.04.2017р. зазначений заповіт ОСОБА_3 є чинним, інші заповіти / спадкові договори на зазначену земельну ділянку відсутні ( а.с. 7, 69).

26.08.2011 року Борщівською сільською радою народних депутатів, на підставі рішення ХVІІІ сесії ХХІІІ скликання Борщівської сільської ради народних депутатів від 02.02.2001 року, земельна ділянка в розмірі 7.27 га, кадастровий номер :02:004:0031, що розташована на території Борщівської сільської ради передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_3. Державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 683846 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217 (а.с. 6).

Як вбачається з листа відділу у Печенізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 9-20-0.23,27-54/118-17 від 11.05.2017 року, на підставі сертифікату серія ХР № 024209, виданого Печенізькою районною державною адміністрацією 18.06.1996 року за № 202 ОСОБА_3 отримано земельну частку (пай) в розмірі 8.68 в умовно кадастрових гектарах. Відповідно даного сертифікату та на підставі рішення ХVІІІ сесії ХХІІІ скликання Борщівської сільської ради народних депутатів від 02.02.2001 року був виготовлений та виданий Державний акт на право приватної власності на землю кадастровий номер :02: 004:0031 на імя ОСОБА_3 серія Р1 № 683846 ( а.с. 101).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 саме земельну ділянку в розмірі 7.27 га, кадастровий номер :02:004:0031, що розташована на території Борщівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на праві власності.

16.04.2004 року ОСОБА_3 зроблено на імя ОСОБА_2 заповідальне розпорядження в ТВБВ № 100020/0187 м. Харкова, філія Харківського обласного управління публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», на вклад з відповідними відстоками та нарахованою компенсацією (а.с.87).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ВЛ № 543221, виданого 14.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 померла 14.06.2016 року ( а.с. 5, 72).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадщину мають особи, визначені у заповіті ( ч.1 ст. 1223 ЦК України).Спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщино або не прийняти ( ч.1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Як було встановлено в судовому засіданні, після смерті ОСОБА_3, до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в шестимісячний строк звернувся ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини. Його заява прийняття державним нотаріусом 31.08.2016 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 629, та на підставі вказаної заяви в цей же день заведена спадкова справа № 244/2016. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано ( а.с. 68, 69,70, 71,85).

15.12.2016 року ОСОБА_2 згідно з його заявою Другою держнотконторою Харківського району Харківської області за реєстровим № 3-451 видане свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що знаходиться в ТВБВ № 10020/0187 м. Харкова, філія Харківського обласного управління публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», що належав ОСОБА_3, померлої 14.06.2016 року (а.с. 91,92).

При розгляді матеріалів спадкової справи № 244/2016 року після смерті ОСОБА_3 нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_2 подано документ, що підтверджує право власності на спадкове майно, але це майно не є предметом заповіту, а також не надано документів, що підтверджує родині стосунки з спадкодавцем. У звязку з чим, постановою Другої держнотконтори Харківського району Харківської області від 15.12.2016 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем Печенізького району Борщівської сільської ради Печенізького району 21.03.2001 року за реєстровим № 15, після смерті ОСОБА_3, померлої 14.06.2016 року, на земельну ділянку площею 7.27 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відмовлено (а.с. 93).

Як вище зазначалося, ОСОБА_3 заповіла після своєї смерті ОСОБА_2 саме земельну ділянку в розмірі 7.27 га, кадастровий номер :02:004:0031, що розташована на території Борщівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №683846, та отриманої на підставі сертифікату серія ХР № 024209, виданого Печенізькою районною державною адміністрацією 18.06.1996 року за № 202. А отже, спірна земельна ділянка є предметом заповіту, посвідчений секретарем Печенізького району Борщівської сільської ради Печенізького району 21.03.2001 року за реєстровим № 15 та входить до складу спадщини.

Крім того, враховуючи те, що після складання зазначеного заповіту 21.03.2011 року, ОСОБА_3 16.04.2004 року зробила ще на імя ОСОБА_2 заповідальне розпорядження в ТВБВ № 100020/0187 м.Харкова, філія Харківського обласного управління публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», на вклад з відповідними відстоками та нарахованою компенсацією, на підстві якого останній отримав свідоцтва на спадщину, суд приходить до висновку про те, що саме Позивачу померла ОСОБА_3 заповідала спірну ділянку.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). Заповідач може призначити своїм спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин ( ч.1 ст. 1235 ЦК України).

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З приписів ст. 392 ЦК України вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст. 1 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ч.1 ст. 3 ЦПК України).

Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з метою захисту та реалізації прав на спадщину ОСОБА_2, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 14.06.2016 року, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 373, 374, 1216, 1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1296 - 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею розмірі 7.27 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області та оформлена Державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 №683846 від 26.08.2001 р., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 14.06.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Тимченко