Справа № 710/64/16-ц
Провадження № 2/710/20/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2017 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Кавун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2016 (дата згідно з штемпелем на конверті) до Шполянського районного суду Черкаської області поштою надійшов даний позов, в якому позивач просить розділити спільне майно подружжя, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частину квартири №42, що розташована в будинку № 23 по вул. Івана Гончара в м. Шпола, Черкаської області, загальною вартістю 187 800 грн., вартість 1/2 частини - 93 900 грн., та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частину квартири №42, що розташована в будинку № 23 по вул. Івана Гончара в м. Шпола, Черкаської області, загальною вартістю 187 800 грн., вартість 1/2 частини - 93 900 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що 10.08.1996 ОСОБА_1 одружилася з відповідачем - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СР №001156 від 10.08.1996, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянської райдержадміністрації Черкаської області, актовий запис №79. На даний час шлюб не розірваний. 20.06.2003 сторони за спільні кошти за договором купівлі-продажу придбали трикімнатну квартиру №42, що розташована в будинку № 23 по вул. Івана Гончара в м. Шпола, Черкаської області. Станом на 16.12.2015 вартість квартири становить 187 800,00 грн. Позивач вважає, що має право на 1/2 ідеальну частину квартири, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому позивач і звернулася до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в які просить розглядати справу без його участі, повністю підтримав свій позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в які просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

У суді встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 10.08.1996, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-СР №001156 від 10.08.1996, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянської райдержадміністрації Черкаської області, актовий запис №79. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Радзієвська» (а.с.5).

Згідно з договором купівлі-продажу квартири серії ВАК №713656 від 20.06.2003 ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 квартиру №42, що знаходиться в м. Шпола, Черкаської області, вул. Івана Гончара, 23, загальною площею квартири 63,7 м2, житлова площа квартири 41,7 м2 . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 20.06.2003, зареєстровано в реєстрі за №879 (а.с.10).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №950187, серія ВАА №064438, від 08.07.2003, виданим Шполянським виробничим підрозділом Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2003, зареєстрованого за №879, належить квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Домовленості між сторонами відсутні, не укладався і шлюбний договір.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою.

Згідно з ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Підстав для відступу від засад рівності часток подружжя немає.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В пункті. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - Постанова Пленуму ВСУ №11), роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Згідно з ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.12.2016 у справі №6-1568цс16 належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Так як позов задовольняється, згідно з клопотання позивача суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 939,00 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69-71 СК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215, 223, ч.1 ст. 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Анатоліївни до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_2, паспорт серії НС №440630, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 19.03.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, право власності 1/2 ідеальну частину квартири №42, що розташована в будинку № 23 по вул. Івана Гончара в м. Шпола, Черкаської області, загальною вартістю 187 800 грн., вартість 1/2 частини - 93 900 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НС №440567, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 17.03.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, інші дані про особу суду не відомі, право власності на 1/2 ідеальну частину квартири №42, що розташована в будинку № 23 по вул. Івана Гончара в м. Шпола, Черкаської області, загальною вартістю 187 800 грн., вартість 1/2 частини - 93 900 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НС №440567, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 17.03.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, інші дані про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2, паспорт серії НС №440630, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 19.03.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, судовий збір в сумі 939,00 грн. (дев'ятсот тридцять дев'ять гивень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_7