АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1567/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Степченко М.Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

прокурор Синецька О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу керівника Золотоніської місцевої прокуратури на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Дмитрівської сільської ради Золотоніського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Золотоніського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його дядько ОСОБА_7 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,13 га. на території Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Позивач стверджує, що спадщину після смерті дядька він прийняв в установленому законом порядку, проте отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений. Крім того, він не може оформити спадщину, оскільки не має доказів, що його батько ОСОБА_8 є братом покійного ОСОБА_7, оскільки втрачені свідоцтва про народження батька та дядька.

У зв'язку з чим просив суд встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7, 1929 р.н., був братом по матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 2,13 га. в умовах кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі у КСП «Більшовик» на території Дмитрівстької сільської ради Золотоніського району Черкаської області за ОСОБА_6

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено. Встановлено факт, що померлий ОСОБА_7, являвся братом померлого ОСОБА_8 Визнано за ОСОБА_6 право на земельну частку (пай) розміром 2,13 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСП «Більшовик» на території Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 дядька ОСОБА_7

Не погоджуючись з вказаним рішенням керівник Золотоніської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.02.2017 року в частині задоволення позову про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3, являється рідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 - батька позивача, тому ОСОБА_6, як племінник, є спадкоємцем земельної ділянки, яка за життя належала ОСОБА_7

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 Згідно свідоцтва про смерть, виданого Дмитрівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 40.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого с. Дмитрівка, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., вбачається, що позивач ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 20, та його батьками значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 8).

Відповідно до довідки від 04.01.2017 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради Золотоніського р-ну Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_7, 1929 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3., до дня своєї смерті проживав одиноко, речі обіходу і вжитку після його смерті перейшли до позивача ОСОБА_6, який поховав його за власні кошти (а.с. 10).

Згідно довідки від 10.01.2017 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради Золотоніського р-ну Черкаської області, встановлено, що згідно записів шнурової книги ОСОБА_7 1929 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 1933 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходяться рідними братами по матері.

Згідно повідомлення відділу РАЦС по Золотоніському району ГУЮ у Черкаській області № 2207 від 12.01.2017 року вбачається, що неможливо видати копії актових записів про народження ОСОБА_7 1929 р.н. та ОСОБА_8., 1933 р.н., у зв'язку з тим, що відсутні архівні дані.

За наявності зазначених доказів суд першої інстанції встановив факт, що померлий ОСОБА_7 являвся братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 Рішення в цій частині не оскаржується.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини та прийняття її до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Листом спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати:

- місце відкриття спадщини;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР (1963 року), застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР (1963 року) про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до норм ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Оскільки було встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, тому до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК УРСР (1963 року), а не ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, як це було помилково здійснено судом першої інстанції.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР (1963 року) встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР (1963 року) не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (редакція 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 530 ЦК УРСР (редакція 1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Оскільки ОСОБА_6 є племінником ОСОБА_7, та не відносяться до спадкоємців за законом першої чи другої черги, заповіт на нього не видався, то не може успадкувати земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_7

Але судом першої інстанції невірно встановлено фактичні обставини, що мають значення для справи, та невірно застосовано норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування та ухвалення нового рішення, яким ОСОБА_6 необхідно відмовити в задоволенні позову в частині визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

Так як апеляційна скарга керівника Золотоніської місцевої прокуратури підлягає до задоволення, то відповідно до статті 88 ЦПК України з іншої сторони на її користь підлягає до стягнення судові витрати за подачу апеляційної скарги (судовий збір в сумі 1 056,00 гривень).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу керівника Золотоніської місцевої прокуратури на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2017 року - задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Дмитрівської сільської ради Золотоніського району про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) - скасувати в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай).

Ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_6 в частині задоволенні позову до Дмитрівської сільської ради Золотоніського району про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь прокуратури Черкаської області судові витрати по справі в сумі 1 056,00 гривни (тисячу п'ятдесят шість гривни 00 коп.).

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2017 року в частині встановлення факту, що померлий ОСОБА_7 являвся братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржене до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :