Справа № 185/3826/17
Провадження № 2/185/2623/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 липня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., при секретарі с/з ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 134196,90 грн та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 01 вересня 2015 року він уклав з відповідачем ОСОБА_3 договір позики грошей, згідно якого передав останньому грошові кошти в розмірі 19200,00 грн. з умовою їх повернення до 01 вересня 2018 року. Договір було укладено у простій письмовій формі.

У забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_3 перед позивачем між останнім та ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 01 вересня 2015 року, за яким останній разом з ОСОБА_3 відповідають за зобовязаннями ОСОБА_3 за договором позики перед ОСОБА_2 як солідарні боржники в обсязі 600,00 грн..

Відповідач ОСОБА_3, взявши за договором позики від 01 вересня 2015 року гроші в сумі 19200,00 грн., зобовязувався згідно графіка повернення позики частками повертати взяті в борг гроші. Однак, платежі вносив нерегулярно, заборгованість у встановлений термін не погасив. Згідно п. 4.4. укладеного договору позики, у разі порушення строків повернення позики позичальник сплачує відсотки, які складають 5% суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочки. На момент звернення до суду з даним позовом сума неповернутого боргу складає 19200,00 грн. та відсотки 114996,90 грн. та оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права, на належне виконання умов договору позики, укладеного між сторонами, внаслідок чого ОСОБА_2 позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

01 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 19200,00 грн., а останній зобовязався повернути зазначену суму частками згідно графіку погашення боргу до 01 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання зазначеного договору відповідачем була написана розписка про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 19200,00 грн. Таким чином, форма договору позики не порушена.

В забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_3 перед позивачем між останнім та ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 01 вересня 2015 року, за яким останній разом з ОСОБА_3 відповідають за зобовязаннями ОСОБА_3 за договором позики перед ОСОБА_2 як солідарні боржники у розмірі 600,00 грн..

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, відповідач належним чином не виконував умови договору позики.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.4. укладеного договору позики, у разі порушення строків повернення позики позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 5% в день від суми простроченого заборгованості.

На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 19200,00 грн. залишається неповернутою відповідачем, проценти нараховані станом на 10.02.2017. на суми платежів, які настали відповідно до п.4.2. договору позики, складає 114996,90 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом : у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Враховуючи, що порукою ОСОБА_4 забезпечено виконання зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 частково у розмірі 600,00 грн, та договором позики грошей від 01 вересня 2015 року не передбачено порядок черговості сплати суд доходить висновку, що зобовязання в частині, що забезпечено порукою, необхідно віднести до другої черги відшкодування: сплата процентів за договором позики грошей.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 як основний боржник, порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, тому у позивача є всі підстави вимагати з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарного виконання зобов'язань з повернення 600,00 грн. суми процентів, а також підстави вимагати з ОСОБА_3 суми позики, процентів у сумі 133596,90 грн, з яких 19200,00 грн сума позики, 114396,90 грн - відсотки.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 546, 554, 589, 590 ч.1, 591 ч. 1, 599, 611, 612, 625, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 5-8, 10,11, 57, 60, 84, 88, 209, 212, 214-215, 294 суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики грошей від 01 вересня 2015 року у розмірі 600,00 грн (шістсот гривень 00 копійок) в т.ч.: 0 грн сума позики, 600,00 грн сума процентів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики грошей від 01 вересня 2015 року у сумі 133596,90 грн. (сто тридцять три тисячі пятсот девяносто шість гривень 90 копійок), з яких 19200,00 грн сума позики, 114396,90 грн - відсотки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі по 1335,97 грн (одна тисяча триста тридцять пять гривень 97 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 06,00 грн (шість гривень 00 копійок).

Зобовязати Управління державної казначейської служби у м. Павлограді повернути ОСОБА_2 переплачений за квитанцією №37 від 12.05.2017 судовий збір у сумі 08,03 грн (вісім гривень 03 копійки).

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6