Справа № 525/72/17
Провадження №2/525/150/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Лисенко Н.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог обласний Фонд підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 17 січня 2017 року до Великобагачанського

районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог обласний Фонд підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі (державна спеціалізована, кредитно-господарська організація) про розподіл майна, яке належить до спільної сумісної власності подружжя.

З позовної заяви з уточненими позовними вимогами (а.с.114), прийнятої до розгляду

ухвалою суду від 3 травня 2017 року, вбачається, що 22 листопада 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського РУЮ в Полтавській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Під час даного шлюбу в липні 2013 року згідно договору купівлі-продажу сторони придбали у власність квартиру № 16, що розташована в житловому будинку № 12 по вулиці Воровського в сел. Велика Багачка Полтавської області. Даний договір купівлі - продажу був посвідчений приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3

30 липня 2013 року між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою обласним

Фондом підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі було укладено кредитну угоду № 2512/13, відповідно до якої позичальник ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 92200 грн. зі строком повернення кредиту до 30 листопада 2020 року, а також цього дня був укладений договір поруки № 1934-13, відповідно до якого поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_5 зобовязалися відповідати перед кредитором обласним Фондом підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі за виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань передбачених кредитною угодою № 2512-13 від 30 липня 2013 року. Позивач ОСОБА_1 вказує, що в даний час в спірній квартирі проживає вона та відповідач ОСОБА_2, який хоче вигнати її з квартири, вказуючи, що це його власність.

Посилаючись на вищевикладені обставини, та те, що в добровільному порядку

сторони не можуть вирішити спір щодо майна, яке придбане ними під час перебування в шлюбі, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 (колишня Воровського) в сел. Велика Багачка Полтавської області спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири № 16, що розташована в житловому будинку № 12 по вулиці Гірська (колишня Воровського) в сел. Велика Багачка Полтавської області.

Ухвалою суду від 25 січня 2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 10 травня 2017 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1

ОСОБА_6 в частині поділу спільного майна (квартири) між ОСОБА_1 та в ОСОБА_2 по даній цивільній справі, а також ухвалою суду від 10 травня 2017 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_7

уточнений позов підтримали в повному обсязі, посилалися на обставини, що викладені в ньому, та просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях позов ОСОБА_1 не визнав, в своїх

поясненнях посилався на обставини, що викладені в запереченнях на позовну заяву від 17 березня 2017 року (а.с.а.с. 46-49) та просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, а уточнений позов ОСОБА_1, прийнятий до розгляду ухвалою суду від 3 травня 2017 року визнав частково.

Представник третьої особи обласного Фонду підтримки Індивідуального житлового

будівництва на селі (державна спеціалізована, кредитно-господарська організація) в судове засідання не зявився, до суду від голови Фонду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, в заяві просив суд спір по даній справі вирішити на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, і

давши їм належну оцінку,приходить до висновку, що позов з уточненими позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (державна спеціалізована, кредитно-господарська організація) про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому

цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини,

на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на

захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в

разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити чи були порушені невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що 22 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного

стану Великобагачанського РУЮ в Полтавській області, актовий запис № 70, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (до укладення шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

25 липня 2013 року між ОСОБА_8 (продавець) та

ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого продавець ОСОБА_8 передала, а покупець ОСОБА_2 прийняв в особисту приватну власність квартиру номер 16 (шістнадцять) в будинку, що знаходиться в сел. Велика Багачка вулиця Воровського, будинок номер 12 (дванадцять). Квартира, що продається за даним договором в цілому складається з 1 (однієї) кімнати житловою площею 18,5 кв.м., загальною площею 36,2 кв.м. (п.1 Договору). П.2 Договору передбачено, що за домовленістю сторін продаж вчинюється за 92200,00 (девяносто дві тисячі двісті гривень 00 копійок) з розстрочкою платежу. Даний договір купівлі продажу посвідчений приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 25 липня 2013 року, реєстр. № 1270 (а.с. 70-71), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 17292844 від 18 листопада 2014 року, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником квартири зазначений ОСОБА_2, частка становить 1/1 (а.с. 73). З довідки № 1536 від 25 квітня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Полтавської області вбачається, що згідно рішення 6 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради від 19 лютого 2016 року вулицю Воровського в сел. Велика Багачка Полтавської області перейменовано на вулицю Гірська (а.с. 115).

Відповідно до технічного паспорту квартири № 16, що знаходиться в житловому

будинку № 12 по вулиці Воровського в сел. Велика Багачка Полтавської області, дана квартира розташована на ІІ поверсі двоповерхового будинку, має житлову площу 18,5 кв.м., кухня площею 6,5 кв.м., санвузол площею 3,6 кв.м., коридор площею 5,7 кв.м., ніша площею 0,6 кв.м., 0,3 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м. Загальна площа квартири становить 36,2 кв.м., корисна площа становить 35,2 кв.м. Висота приміщень становить 2,50 м. Квартира обладнана водопроводом, каналізацією, опаленням, електроосвітленням. Ринкова вартість квартири 93900 грн. (а.с. а.с. 86-87).

З будинковій книги квартири № 16, що розташована в сел. ОСОБА_9

Полтавської області по вул. Воровського, будинок 12 вбачається, що в даній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.а.с.13-14).

30 липня 2013 року між Державною спеціалізованою кредитно-господарською

організацією Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в особі голови Фонду ОСОБА_10, що діє на підставі Положення з однієї сторони та позичальником ОСОБА_2 була укладена Кредитна угода № 2512-13, відповідно до умов якої Фонд надає позичальнику ОСОБА_2 поетапно кредит на придбання житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 строком на 6 років 9 місяців в загальній сумі 92200 грн. із сплатою 3 % річних у національній валюті України. П.1.2 Кредитної угоди передбачено, що позичальник зобовязується погасити кредит в повному обсязі та проценти за користування ним до 15 липня 2020 року. П. 3.17 Угоди передбачено, що позичальник зобовязаний не розподіляти та не давати під заставу належне позичальнику майно до повного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним (a.c.а.с. 8-9).

Додатковою угодою № 1 від 19 травня 2014 року до Кредитної угоди № 2512-13 від

30 липня 2013 року були внесені зміни до п.1.2 Кредитної угоди № 2512-13 від 30 липня 2013 року та встановлено строк погашення кредиту до 30 листопада 2020 року. П.3.12 Кредитної угоди викладено в наступній редакції: повернути кредит за 6 років 6 місяців рівними частинами щоквартально, починаючи з ІІІ кварталу 2014 року до 15 числа місяця, що настає за звітним періодом, а за IV квартал до 30 листопада поточного року, останній платіж здійснити до 30 листопада 2020 року тощо (a.c.12).

30 липня 2013 року між Державною спеціалізованою кредитно-господарською

організацією Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в особі голови Фонду ОСОБА_10, що діє на підставі Положення від 9 липня 1998 року з однієї сторони та поручителями ОСОБА_4, ОСОБА_5 з другої сторони, позичальником ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1934-13, у відповідності до якого поручителі зобовязалися відповідати перед кредитором за виконання зобовязань передбачених кредитною угодою № 2512-13 від 30 липня 2013 року, укладеним між Кредитором та Позичальником. Предметом Договору є кредит в сумі 92200 грн. з нарахуванням 3 % річних на купівлю житла (п.2.1). П.3.1 Договору передбачено, що поручителі відповідають перед кредитором за виконання позичальником усіх зобовязань за Договором вказаним у п.1 даного Договору у сумі, що дорівнює 92200 грн., а також відсотки за користування кредитом та пенею в разі несвоєчасного повернення кредитних коштів (а.с.11).

З інформаційних довідок № 85679996 та № 85679627 від 24 квітня 2017 року

вбачається, що квартира № 16, що знаходиться в житловому будинку № 12 по вулиці Гірська (колишня Воровського) в сел. Велика Багачка Полтавської області, на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2, частка становить 1/1. Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та відомості з Державного реєстру іпотек щодо даної квартири відсутні (а.с. 100-101, 102-103).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1О, зареєстрований 22.11.2008 був розірваний рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2017 року. Дане рішення суду набрало законної сили 28 лютого 2017 року (а.с. 104).

Позивач ОСОБА_1 працює у відділі освіти, молоді та спорту Великобагачанської

РДА, її загальна сума доходу за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року становить 35776 грн. 07 коп. (а.с.94), за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року дохід становить 43457 грн. 22 коп. (а.с.93), а за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2017 року її дохід становить 14775 грн. 54 коп. (a.c.99).

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи з дитинства, який може виконувати

легку працю без переохолоджень та якому рекомендовано санаторно-курортне лікування (а.с. 64).

З довідки про доходи № 101 від 30 січня 2017 року вбачається, що загальна сума

доходу відповідача ОСОБА_2 за період з 1 липня 2014 року по 31 січня 2017 року становить 88166 грн. 13 коп. (а.с.а.с.58-59). Крім того, ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІІ групи, за період з січня 2015 року по грудень 2015 року він отримав 11513 грн. 00 коп. (а.с.61), за період з січня 2016 року по грудень 2016 року він отримав 13453 грн. 00 коп. (а.с.60). Відповідач ОСОБА_2 також знаходиться на обліку в Великобагачанському обєднаному УПФУ та отримує пенсію в разі втрати годувальника, за період з червня 2014 року по січень 2017 року він отримав 32627 грн. 10 коп. (а.с.а.с.62-63).

Судом оглянуті квитанції, що підтверджують сплату коштів по кредитному договору

відповідачем ОСОБА_2 на користь обласного Фонду підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі (а.с.а.с.65-68).

З бухгалтерської довідки № 25 від 30 січня 2017 року вбачається, що позичальник

ОСОБА_2 в 2014 році отримав кредит в сумі 92200 грн. 00 коп. Станом на 1 лютого 2017 року згідно строкового зобовязання сплачено кредитних коштів в сумі 38850 грн.00 коп. Залишок зобовязань по кредиту становить 53350 грн.00 коп. Заборгованості по кредиту ОСОБА_2 станом на 1 лютого 2017 року немає (а.с. 69).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час

шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної

власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння,

користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положеннями ч.1 ст. 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не

припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. В ч.2 цієї статті вказано, що розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

З заяви голови обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі ОСОБА_11А.( а.с.а.с.85,111) та оглянутої в судовому засіданні квитанції від 20.04.2017 року на суму 52738 грн. про оплату ОСОБА_1 частини суми по кредитному договору ( а.с. 90), вбачається, що ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість по кредитній угоді № 2512-13 від 30.07.2013 року.

В запереченннях на позов голова Фонду заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що п. 3.17 Кредитної угоди встановлено, що позичальник зобов'язаний не розподіляти належне майно до повного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. ( а.с.а.с.33-34). Після повного погашення кредиту позивачкою просить вирішити це питання на розсуд суду ( а.с. 111).

В частині 3 ст.368 Цивільного кодексу України також зазначено, що майно, набуте

подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОтжеАДРЕСА_3, що знаходиться у будинку № 12 по вулиці Гірська (колишня

Воровського) в сел. Велика Багачка Полтавської області, придбана 25 липня 2013 року під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності

подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11

Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вказано, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

В даному випадку шлюбний договір не укладався.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його

права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути

підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за

зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановалено, що спірна квартира придбана 25 липня 2013 року у кредит під час проживання сторонами в зареєстрованому шлюбу, в даний час кредит погашено. Жодна з сторін не має іншого власного житла, сторони погоджуються з тим, що спірна однокімнатна квартира реальному поділу не підлягає і ця обставина не підлягає доказуванню.

При таких обставинах, проаналізувавши і дослідивши докази по справі на засадах змагальності і диспозитивності, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( а.с.114), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору обласний Фонд підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі, про визнання квартири № 16 (шістнадцять) у житловому будинку № 12 (дванадцять), що розташований в сел. Велика Багачка Полтавської області по вулиці Гірська (колишня Воровського), спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 (одну другу) частину цієї квартири.

Керуючись ст. 41 Конституції України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду

України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст.ст. 60 63,68 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, ч.3 ст. 368, 392 Цивільного кодексу України,ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог обласний Фонд підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири, задовольнити.

2. Визнати квартиру № 16 (шістнадцять), що знаходиться в житловому будинку № 12 (дванадцять) в сел. Велика Багачка Полтавській області по вулиці Гірська (колишня Воровського) спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

3. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Гірська (колишня Воровського) АДРЕСА_4, право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири № 16 (шістнадцять), що знаходиться в житловому будинку № 12 (дванадцять) в сел. Велика Багачка Полтавській області по вулиці Гірська (колишня Воровського), загальною площею 36,2 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, та складається в цілому з: 1-а кімнати (4) площею 18,5 кв.м, кухні (5) площею 6,5 кв.м, санвузла (6) площею 3,6 кв.м, коридора (1) площею 5,7 кв.м, ніші (2) площею 0,6 кв.м, (3) площею 0,3 кв.м, балкона (і) площею 1,0 кв.м, яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_3 25 липня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1270.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 28 липня 2017 року.

Суддя -