Справа № 318/1102/17
Номер провадження №4-с/318/9/2017
У Х В А Л А

"26" липня 2017 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.; за участю: прокурора Чапліної Н.М.,

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Енергодарська місцева прокуратура Запорізької області,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій зазначає, що 14.03.2012 р. Кам'янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області було ухвалено рішення по цивільній справі № 811/49/2012 за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 28.05.2012 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості. АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 46033103 з примусового виконання виконавчого листа. 18.05.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 16.05.2017 року у виконавчому провадженні № 46033103, яка винесена державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 Підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Таким чином, державним виконавцем було порушено вимоги ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво нерешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме - не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». АТ «РОДОВІД БАНК» постанову про повернення виконавчого документа стягувану отримав через свого представника 18.05.2017 року, що підтверджується вхідним реєстраційним № 4359 та конвертом, тож строк на оскарження закінчується 29.05.2017 року і не є пропущений скаржником.

Просив визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 46033103 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 16.05.2017 року та скасувати постанову.

На адресу суду надійшла заява Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області про вступ прокурора у справу у порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», ст. 45 ЦПК Украъни. Дана заява приєднана до матеріалів справи.

В судове засідання представник скаржника за довіреністю ОСОБА_3 не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, на адресу суду повернулися поштові відправлення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

В судовому засіданні прокурор Чапліна Н.М. підтримала скаргу ПАТ «Родовід Банк» та просила задовольнити.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України для всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Обов'язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили, передбачено нормами частин 1, 2 статті 14 ЦПК України.

28 травня 2012 року Камянсько-Дніпровським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 475 557 грн. 34 коп., на користь держави 3219 грн. витрат по сплаті судового збору.

Державним виконавцем Оболонського районного віддліу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального Управління юстиції у місті Києві ОСОБА_1 16.05.2017 р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з відсутністю майна у боржника, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці наголошує, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній із сторін, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hornsby проти Греції» від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Згідно зі статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 11 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною другою зазначеної статті визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. При цьому, частиною третьою ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що серед інших прав, державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що під час виконання вказаного виконавчого документу державним виконавцем було здійснено всі необхідні та передбачені чинним законодавством заходи щодо розшуку майна боржника.

За таких обставин винесена постанова є неправомірною і підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 209, 210, 293, 294, 383-387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Енергодарська місцева прокуратура Запорізької області задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 46033103 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16.05.2017 року.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 46033103 від 16.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5