Справа № 573/1592/17
Номер провадження 2-о/573/102/17
РІШЕННЯ

іменем України

04 серпня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білопільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області про встановлення факту народження,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року, перебуваючи в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, народила дитину, батьком якої є ОСОБА_2, з яким вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд її та дитини з тимчасово окупованої території вона зареєструвала факт народження дитини у відповідних органах та отримала пологовий сертифікат, довідку та свідоцтво про народження дитини, які використовуються на тимчасово окупованій території. З метою отримання свідоцтва про народження дитини на території України вона звернулася до Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, проте їй було відмовлено у реєстрації народження дитини та рекомендовано звернутися до суду, оскільки документи про народження дитини, видані на тимчасово окупованій території, не визнаються органами державної влади України. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим дитини - ОСОБА_3, матір'ю якої є вона, а батьком - ОСОБА_2.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, начальник відділу Ворошило М.А. направила суду листа про проведення судового засідання без участі їхнього представника, проти заяви ОСОБА_1 не заперечують.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі заявниці, представника заінтересованої особи за наявними в справі доказами.

Об'єктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року заявниця ОСОБА_1 в м. Севастополь АР Крим народила дитину - дівчинку вагою 3190 г, на підтвердження чого вона надала суду родовий сертифікат серії НОМЕР_1, виданий Севастопольською міською лікарнею №9, а також довідку про народження №609 від 08 червня 2017 року та свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 08 червня 2017 року, видані відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополь управління запису актів цивільного стану м. Севастополь, в яких прізвище, ім'я та по батькові дитини на російській мові записані як «ОСОБА_6», а її батьками зазначені заявниця та «ОСОБА_5 (а. с. 7-9).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь є тимчасово окупованою територією України.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, родовий сертифікат серії НОМЕР_1, виданий Севастопольською міською лікарнею №9, а також довідка про народження №609 від 08 червня 2017 року та свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 08 червня 2017 року, які видані на тимчасово окупованій території, не мають юридичної сили на території України, оскільки видані неповноважними органами.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Як вбачається з ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з п.п. а п. 2 гл. 1 р. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9.

Оскільки отримані заявницею родовий сертифікат, довідка та свідоцтво про народження дитини не можуть бути використані для реєстрації народження дитини на території України та не визнаються державними органами України, вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Приписами ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно із ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Згідно з ч. 3 ст. 28 ЦК України ім'я фізичній особі надається відповідно до закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

При цьому, визначення походження дитини здійснюється відповідно до положень глави 12 СК України, а присвоєння прізвища, імені та по батькові дитини здійснюється відповідно до положень ст.ст. 145-147 СК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити той юридичний факт, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Севастополь АР Крим народилася дитина жіночої статі (дівчинка) ОСОБА_6, матір'ю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України.

В той же час, суд не вбачає підстав для встановлення факту того, що батьком дитини є ОСОБА_7, оскільки заявниця не перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, а також того, що народилася саме ОСОБА_3, про що просить заявниця. Предметом даного розгляду є встановлення саме факту народження дитини. Визначення походження дитини, а також визначення її прізвища, імені та по батькові буде здійснюватися органами реєстрації актів цивільного стану при реєстрації народження дитини відповідно до норм Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 209, 213, 214, 215, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Севастополь Автономної Республіки Крим дитини жіночої статі (дівчинки) ОСОБА_6, матір'ю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Відомості про батька дитини внести відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, вказавши прізвище батька - за прізвищем матері ОСОБА_1, громадянство батька - за громадянством матері громадянин України, ім' та по батькові батька дитини вказати ОСОБА_8.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя