АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/2197/16-ц Головуючий суддя І інстанції Гуменний З. І.
Провадження № 22-ц/790/930/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором поставки,-

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що04 травня 2016 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір поставки, відповідно до умов якого остання отримала від нього товар загальною вартістю 30 095 грн. 98 коп. та зобов'язалась сплатити вказану суму у строк до 06 травня 2016 року. Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 31 862 грн. 13 коп., яка складається з 30 095 грн. 98 коп. основного боргу, 1 365 грн. пені, 371 грн. 05 коп. - передбачених п. 5.4 договору 10% річних за користування коштами та 30 грн. 10 коп. збитків від інфляції.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 30 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 31 862 грн. 14 коп., яка складається з: 30 095 грн. 98 коп. вартості поставленого товару; 1365 грн. 01 коп. пені; 371 грн. 05 коп. - 10 % річних; 30 грн. 10 коп. - інфляційних втрат; а також судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення змінити, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначила, що вказана у договорі продукція була поставлена з метою реалізації у торгівельній мережі ПП «Роганський м'ясокомбінат», де вона працювала продавцем, виручка від реалізації надходила до каси підприємства, а тому вона не є належним відповідачем за позовом ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 04 травня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поставки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав, а відповідач прийняла товар - ковбасні вироби в асортименті загальною вартістю 30 095 грн. 98 коп. та зобов'язалася сплатити визначену вартість у строк до 06 травня 2016 року.

Факт отримання ОСОБА_1 товару підтверджується її підписом в накладній № б/н від 04 травня 2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 взятих на себе за укладеним з ОСОБА_2 договором поставки не виконала, правовими наслідками чого є стягнення з неї на користь позивача суми вартості товару та передбачених договором штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526, 599, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Пунктом 5.3 укладеного між сторонами по справі договору поставки передбачено, що у разі порушення строків сплати за товар зазначений у договорі, покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від вартості несвоєчасно сплаченого товару за кожний день невиконання.

У пункті 5.4 договору поставки сторони домовились збільшити відсоток річних за користування грошовими коштами до 10 %.

Отже встановивши, що ОСОБА_1 взятих на себе за договором зобов'язань щодо сплати вартості товару належним чином не виконала, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 виниклої заборгованості за кредитом у розмірі 31 862 грн. 13 коп., яка складається з: 30 095 грн. 98 коп. основного боргу, 1 365 грн. - пені, 371 грн. 05 коп. - передбачених п. 5.4 договору 10% річних за користування коштами та 30 грн. 10 коп. збитків від інфляції.

Правильність розрахунку заборгованості відповідачем не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір було укладено фактично між позивачем та ПП «Роганський м'ясокомбінат», яке й має відповідати за порушення зобов'язань, є безпідставними та такими, що спростовуються змістом цього договору та накладної до нього.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 -315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

Л.А. Швецова