25.07.2017 Справа № 363/1009/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Баличевої М.Б..

при секретарі Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернулась до суду із названим позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 09 листопада 2007 року виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 48 та стягнути з ОСОБА_2, аліменти у твердій грошовій сумі на її користь, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 09 листопада 2007 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у них поступово погіршилось сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство та сумісне проживання між ними остаточно припинено. Разом з тим, зазначила, що від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач останні три місяці ніякої допомоги на утримання сина не надає. Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали просять задовольнити його в повному обсязі. Також, позивач зазначила, що тривалий час з відповідачем разом не проживають, наміру миритися вона не має, просить строк на примирення не надавати.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили шлюб між сторонами не розривати, а вимоги щодо стягнення аліментів, просили задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.. Крім того, відповідач пояснив, що вони дійсно тривалий час разом не проживають, він намагався примиритися з позивачем, але остання цього не бажає.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 листопада 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 48 (а.с. 10).

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками (а.с. 11).

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до довідки № 02-33/143 від 15.03.2017 року виданої Гаврилівською сільською радою Вишгородського району Київської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрована та на даний час проживає в кв. АДРЕСА_1.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає, що між стороними фактично припинено шлюбні відносини, близько року вони разом не проживають, спільне господарство неведуть, миритися позивач наміру не має, що сторонами також в судовому засіданні не заперечувалося, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення алементів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачає,що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері(батька) і ( або) у твердій грошовій сумі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 184 СК України «….якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України передбачено,що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік.

Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 р. за № 1801 -VІІІ прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Судом не вбачається перешкод для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки ця сума відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України і не є меншою 50-ти % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч.2 ст. 184 СК України передбачено,що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, при задоволені позовних вимог та визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України. Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обов'язок по утриманню дитини на обох батьків.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 640 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу та часткове задоволення вимог щодо стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дитини в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 5-11, 60, 61, 209. 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.112, 113, 180-182, 184 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2, зареєстрований 09 листопада 2007 року виконавчим комітетом Гіврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 48.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 16.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.Б. Баличева