Справа № 760/8496/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва Андрія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Гаврилів А.В. звернувся в суд з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 50220184 з примусового виконання виконавчого листа від 16 грудня 2013 року № 2-2753/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості в розмірі 6133738 гривень 08 копійок, витрат з оплати судового збору в розмірі 1700 гривень та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

19 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50220184 та надано боржнику строк на самостійне виконання.

При здійсненні виконавчого провадження заходи щодо розшуку рухомого майна (коштів) боржника, на яке можливо звернути стягнення, виявились безрезультатними.

07 грудня 2016 року до відділу надійшла заява стягувача з проханням звернення до суду щодо можливості звернення стягнення на майнові права на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, загальна площа 0,1260 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка належить боржнику.

Під час проведення виконавчих дій встановлено, що 06 листопада 2007 року відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, загальна площа 0,1260 га.

ОСОБА_2 об'єкт нерухомого майна переданий в іпотеку, про що свідчить договір іпотеки № 9686 від 06 листопада 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Селіверстовим В.О., про що міститься запис в Державному реєстрі іпотек № 5979368.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 вищевказане майно не зареєстроване.

Просить суд звернути стягнення на майнові права на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, загальна площа 0,1260 га, кадастровий № НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_2

У судове засідання представник Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві не з'явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Бовкунова В.І. від 19 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження (ВП №50220184) з виконання виконавчого листа № 2-2753/11, виданого 16 грудня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості 6133738 гривень 08 копійок, витрат з оплати судового збору в розмірі 1700 гривень та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень (а.с. 31).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві від 19 лютого 2016 року накладено арешт на все майно ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення - 6135558 гривень 08 копійок (а.с. 33).

Звертаючись до суду з поданням державний виконавець вказував, що ОСОБА_2 належать майнові права на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, загальна площа 0,1260 га, кадастровий № НОМЕР_2, однак відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 зазначене майно не зареєстроване.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частин 1, 3-4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з наведеними нормами ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» правом звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, наділений державний виконавець у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, 06 листопада 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 9675 (а.с. 22-23).

Згідно з п. 1 договору продавець зобов'язується передати у власність, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити відповідно до вимог цього договору належну продавцю на праві власності земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, загальна площа 0,1260 га.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого манна щодо суб'єкта № 72705124 від 10 листопада 2016 року вбачається, що в ньому відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (а.с. 39-40).

ОСОБА_2 майнові права на цю земельну ділянку передано в іпотеку, що підтверджується договором іпотеки від 06 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 9686 (а.с. 10-15).

Разом з тим, з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 2007 року вбачається, що цей правочин вчинений за згодою дружини покупця ОСОБА_6

У силу ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У такому випадку, як земельна ділянка, розташована в АДРЕСА_1, так і майнові права на неї, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

З наведеного вбачається, що подання державного виконавця про звернення стягнення на майнові права на земельну ділянку є передчасним, оскільки останнім не надані докази щодо звернення в суд з поданням про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Керуючись ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України, статтями 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження»,статтями 208-210, 377 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гавриліва Андрія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: