Справа № 587/1470/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Скрипка-Соіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шпилівська сільська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2. таким, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 14 по вул. Молодіжна в с. Шпилівка Сумського району Сумської області, так як відповідач перестав в ньому проживати з лютого 2016 року, але його реєстрація в будинку належному позиваці створює останній перешкоди в реалізації її прав власника.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про розгляд справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи Шпилівської сільської ради до суду також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку № 14 по вул. Молодіжна в с. Шпилівка Сумського району Сумської області (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки № 103 від 23.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Шпилівської сільської ради встановлено, що позивачка дійсно зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та разом з нею зареєстровані: сини ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відповідач по справі, який фактично не проживає з 2010 року (а.с. 10-11).

З 2010 року відповідач ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, але зареєстрований за адресою позивачки.

Гарантії непорушності права власності закріплені ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в праві користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи із змісту норм ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, який є адекватним змісту порушеного права, враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

У Постанові №10 Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Правовідносини та порядок позбавлення права користування житловим приміщенням регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України.

Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації особи можливе на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, відповідач понад встановлений законом строк, без поважних причин, не проживає та не користується житловим будинком позивачки, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, що належить позивачці.

Враховуючи викладене, необхідно визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 14 по вул. Молодіжна, 14 в с. Шпилівка, Сумського району Сумської області.

Також необхідно стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Шпилівка, вул. Молодіжна, 14.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судові витрати в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін