Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/402/17
Провадження по справі № 4-с/281/4/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

секретаря судового засідання Давидюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 на постанову Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про опис та арешт майна боржника,-

встановив:

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 обґрунтував скаргу тим, що постановою Лугинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про опис та арешт майна боржника від 10.06.2017 накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: вул. Зарічна, 11-а, с. Путиловичі, Лугинського району, Житомирської області. В обґрунтування скарги посилається на те, що державним виконавцем при винесенні вказаної постанови, порушено норми чинного законодавства, що виразилися у порушенні порядку проведення виконавчих дій та не повідомлення ОСОБА_2 про вчинення цих дій. Тому, просив суд скасувати вказану постанову.

В судове засідання представник заявника не зявився, подав клопотання про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує.

В судовому засіданні представник Лугинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_3 пояснив, що постанова про опис та арешт майна від 10.06.2017, яку просить скасувати представник заявника, винесена державним виконавцем 13.06.2017, крім того вказану постанову 20.07.2017 скасовано начальником Лугинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області. В звязку з чим, просить вимоги скарги залишити без розгляду.

При наданні правової оцінки поданій скарзі, суд, приймає до уваги наступне.

В порядку цивільного процесуального законодавства представник заявника звернувся зі скаргою щодо опису та арешту майна для захисту інтересів ОСОБА_2 процесуальним способом.

Згідно із ст. 5 Закону № 1404-VIII1 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Постановою Лугинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 13.06.2017 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 30.05.2012 Лугинським районним судом Житомирської області на примусове виконання рішення суду від 26.01.2010, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 100000,00 грн., накладено арешт на земельну ділянку за адресою: вул. Зарічна, 11-а, с. Путиловичі, Лугинського району, Житомирської області.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, надалі - Інструкція) начальник відділу державної виконавчої служби має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

20.07.2017 постановою державного виконавця Карпенкова С.М. відповідно до ч. 3 ст. 74 ЗУ « Про виконавче провадження» (станом на час прийняття постанови) скасовано постанову про опис та арешт майна від 13.06.2017, про що свідчить завірена належним чином копія постанови про скасування процесуального документу, яка направлена державним виконавцем боржнику ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №32881884 відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували підстави та достовірні обставини втрати необхідності у арешті майна із передбачених законом підстав, при цьому вбачається наявність грошових зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним виконавчим провадженням про стягнення коштів на користь ОСОБА_4

В звязку з тим, що постанову про опис та арешт майна від 13.06.2017, скасовано постановою про скасування процесуального документу від 20.07.2017, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б породжували цивільно-правові наслідки, зазначені у вимогах скарги, а саме зняття арешту майна.

Так, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували на порушення законних прав чи інтересів ОСОБА_2, саме визначеними вимогами скарги представника заявника ОСОБА_1

Доводи представника заявника про наміри розпочати процедуру звернення стягнення на майно у майбутньому, за умови, що постанову про опис та арешт майна від 13.06.2017 не буде скасовано, не вказують на наявність реального, вже існуючого порушення прав чи законних інтересів ОСОБА_2, які б підлягали судовому захисту.

Посилання представника заявника на норми права, які регулюють правовідносини щодо сторін виконавчого провадження, суд вважає безпідставними, оскільки вони не породжують правових наслідків у вигляді зняття арешту з майна. Обраний представником заявника спосіб захисту інтересів не узгоджується із законом, тому правове обґрунтування скарги, суд вважає неспроможним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під час судового розгляду судом не встановлено порушень цивільних прав чи законних інтересів ОСОБА_2, які б підлягали судовому захисту в межах заявлених вимог скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених вимог скарги і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає вимоги скарги недоведеними і необґрунтованими, а також такими, що не узгоджуються із наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене вище, скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 57, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 60, 386-387 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 на постанову Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про опис та арешт майна боржника відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Денисюк