Єдиний унікальний номер: 223/495/17
Провадження номер: 2-о/223/156/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка ОСОБА_2, заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 27 вересня 2016 року перебуваючи на тимчасово окупованій території в місті Донецьку Донецької області, від хвороби обумовленої вірусом імунодефіциту людини з проявами туберкульозу. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявниця зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті чоловіка на підставі медичного свідоцтва про смерть, виданого медичною установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому заявниця просить суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 27 вересня 2016 року у місті Донецьку.

Заявниця в судовому засіданні уточнила вимоги позову та просила суд встановити факт смерті її чоловіка - ОСОБА_2 27 вересня 2016 року у місті Донецьку, Донецької області, Україна. В іншій частині вимоги заяви підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що заявниця є її донькою. Зауважила, що чоловік заявниці ОСОБА_2 помер 27 вересня 2016 року у місті Донецьку від туберкульозу. Свідок була присутня 29 вересня 2016 року під час поховання ОСОБА_2 на кладовищі у місті Донецьку.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що заявниця є його падчеркою. Свідку, зі слів дружини ОСОБА_3, стало відомо, що чоловік заявниці ОСОБА_2 помер приблизно рік тому у місті Донецьку.

Судом встановлено, що заявниця є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 092924 від 22 серпня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО №149352 від 02 жовтня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у Донецькій області, від вказаного шлюбу у заявниці та ОСОБА_2 27 вересня 2007 року народилась дитина ОСОБА_5 (а.с. 5)

Згідно інформації з довідки про смерть №206/04.8-93 від 31.05.2017 року, виданою установою розташованою на тимчасово окупованій території України у місті Донецьку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 27 вересня 2016 року у місті Донецька від хвороби обумовленої вірусом імунодефіциту людини з проявом туберкульозу (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про смерть №040812 від 29 вересня 2016 року, виданого установою розташованою на тимчасово окупованій території України у місті Донецьку, ОСОБА_2 помер 27 вересня 2017 року у місті Донецьку (а.с. 7).

Заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с.8).

Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України « Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Документ наданий заявницею для державної реєстрації факту смерті свідоцтво про смерть не може визнаватись належними документом з підстав його складання установою розташованою на тимчасово окупованій території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами.

Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

В розпорядженні Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення зазначено місто Донецьк, Донецької області.

Суд вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 27 вересня 2016 року, на тимчасово окупованій території у місті Донецьку, Донецької області, Україна.

На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», керуючись ст. ст. 208 209, 212 215, 234 235, 2571, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 27 вересня 2016 року, на тимчасово окупованій території у місті Донецьку, Донецької області, Україна.

Копію рішення, після його проголошення, негайно вручити заявниці та направити до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Зобовязати Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 на підставі цього рішення невідкладно.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6