Справа №463/253/17
Провадження №4-с/463/26/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1», заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві, зобовязання поновити виконавче провадження, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними рішення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3; скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.12.2016р. № 52584588 та про зобовязання відновлення вказаного виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 10.02.2015р. Личаківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 463/1991/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості за кредитним договором в розмірі 69 381,13 грн. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом, однак 27.12.2016р. прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Такі дії вважає неправомірними, оскільки державним виконавцем не використано всіх наданих законом повноважень для встановлення майнового стану боржника, у звязку з чим повернення виконавчого документа є передчасним. Враховуючи обовязковість виконання судових рішень, державний виконавець зобовязаний забезпечити це виконання, використавши всі надані йому права та обовязки, задовольнивши тим самим вимоги стягувача, а не безпідставно повертати виконавчий документ.

В судове засідання представник скаржника не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду клопотання про підтримання скарги та розгляд справи у його відсутності.

Представник Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Скерував до суду письмові заперечення проти скарги, в яких вказує, що виконавчий документ перебував на виконанні у відділі за місцем роботи боржника, однак, згідно відповіді ПАТ «Укртелеком», останній звільнений з із займаної посади 15.04.2016р. Таким чином, виконавчий документ надійшов у відділ на примусове виконання після звільнення боржника, а доказів про те, що боржник проживає у Шевченківському районі м. Києва стягувачем не надано, що виключало можливість проведення будь-яких виконавчих дій. Оскільки 05.10.2016р. набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження», яким не передбачено такої підстави закінчення виконавчого провадження як направлення виконавчого документа для виконання за місцем проживання боржника, виконавче провадження закінчено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 нового Закону. Тому, в задоволенні скарги просить відмовити, а справу слухати у його відсутності.

Боржник в судове засідання не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Враховуючи обсяг зібраних доказів, який є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги належить відмовити виходячи з наступного.

Згідно з ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

10.02.2015р. Личаківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 463/1991/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості за кредитним договором в розмірі 69 381,13 грн. (а.с.74).

В ході здійснення виконавчих дій, в кінцевому, 27.12.2016р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII (а.с.3).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 цього Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Боржник, відповідно до даних, зазначених у виконавчому листі проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Натомість, виконавчий документ перебував на виконанні за місцем роботи останнього ПАТ «Укртелеком», що знаходиться за адресою м. Київ ОСОБА_4 Шевченка, 18 та був направлений до Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві на підставі постанови державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ від 29.04.2016р. (а.с.57) про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до змісту цієї постанови, боржник числиться зареєстрованим у м. Львові на вул. К. Левицького, 16/5. Даних про те, що останній виїхав у м. Київ матеріали справи не містять.

Як вбачається із відповіді ПАТ «Укртелеком» (а.с.81), боржник звільнений з роботи 15.04.2016р., постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2016р. (а.с.79) повернута без виконання.

Таким чином, оскільки виконавчий документ не підвідомчий Шевченківському районному відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, а повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача повторно предявити його до виконання за місцем проживання боржника, місцем знаходження його майна або новим місцем роботи, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови і тому, в задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 10, 14, 210, 212, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1», заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання неправомірною і скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві, зобовязання поновити виконавче провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.