Номер провадження: 22-ц/785/5913/17
Головуючий у першій інстанції Тарасов А. В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про встановлення фактів що мають юридичне значення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року, заяву було залишено без руху, в тому числі, у зв'язку з не визначеністю виду провадження (окремого чи позовного)

17.03.2017 року, заявник звернувся із заявою, з якої вбачається, що ОСОБА_2 просив розглянути подану заяву, саме в порядку окремого провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2017 року у відкритті провадження по справі відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2017 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 із позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якої просив встановити наступні факти - 1. факт наявності особистого немайнового права будь-яким законним шляхом захищати вітчизну, Україну, її незалежність та територіальну цілісність - в тому числі шляхом становлення судом фактів, що мають юридичне значення, надати Україні грошову суму в розмірі, як мінімум 3,2 мільярди доларів США вкрай необхідних саме зараз для скріплення її обороноздатності і безпеки. 2. Факт повної відсутності події будь-якого злочину, передбаченого ст. 190 КК України шахрайства), що виражається, виключно, в отриманні майна з умовою виконання будь-якого зобов'язання без наявності у особи, яка це майно отримала, мети ще в момент заволодіння цим майном, привласнити його, не виконуючи зобов'язання, з умовою виконання котрого це майно було отримане. 3. Факт відсутності в обвинуваченнях в скоєнні будь-якого злочину, передбаченого ст. 190 КК України (шахрайства). 4. Факт явної і повної незаконності всіх, без виключення, обвинувачень, висунутих у кримінальній справі, розгляд якої привів до певного зриву реалізації ПРТТПУ, і до неотримання Україною іноземних інвестицій у розмірі, як мінімум, 3,2 (три цілих дві десятих) мільярди доларів США. 5. Факт того, що крім іншого вираження, корупція в правоохоронних і судових органах України виражається в приховуванні корупційних діянь одних корупціонерів іншими. 6. Факт того, що корупційне приховування корупційних діянь одних українських корупціонерів іншими викликане страхом українських корупціонерів перед викриттям їх корупційних діянь. 7. Факт того, що страх українських корупціонерів перед викриттям їх корупційних діянь є настільки великим, що українські корупціонери приховують всі корупційні діяння, навіть, незнайомих українських корупціонерів. 8. Факт того, що всі корупційні діяння всіх корумпованих осіб України, в усій їх сукупності, були би неможливими без загальної взаємної підтримки один одного всіх, без винятку, корупціонерів України, без створеного і підтримуваного ними того почуття вседозволеності і безкарності всіх корупційних діянь, яке ще недавно панувало (і в деяких осередках ще панує) в українській державі і в українському суспільстві. 9. Факт того, що всі, без винятку, українські корупціонери є винними в повному зриві реалізації ПРТТПУ, створення і реалізації інших частин програми «Door-to-door» - і в неотриманні Україною упущеної вигоди в розмірі, як мінімум, 3,2 (три цілих і дві десятих) мільярди доларів США. 10. Факт того, що не тільки агресори, не тільки сепаратисти, - але й всі, без винятку, українські корупціонери, - є винними в війні на Донбасі, в тих людських втратах і в тих матеріальних збитках, які Україна вже понесла і продовжує нести від цієї війни. 11. Факт того, що, виключно, з вини всіх, без винятку, українських корупціонерів є порушеним цивільне право заявника користуватися новими автомобільними шляхами і залізницями, новими залізничними об'єктами, новими терміналами портів і аеропортів, модернізованими старими, удосконаленими транспортними розв'язками України, які Україна отримала би в разі реалізації ПРТТПУ, створення і реалізації інших частин програми «Door-to-door», отримання Україною на це іноземних інвестицій у розмірі, як мінімум, 3,2 (три цілих і дві десятих) мільярди доларів США. 12. Факт того, що дане порушення вказаних вище цивільних прав сталося від того, що, виключно, з вини всіх, без винятку, українських корупціонерів Україна не одержала іноземних інвестицій у розмірі, як мінімум, 3,2 (три цілих і дві десятих) мільярди доларів США, які мала би одержати за звичайних обставин, якби вказані вище мої цивільні права не було порушено. 13. Факт того, що захищаючи інтереси України у вигляді прохання встановити факт, що має юридичне значення, щодо обов'язку всіх, без винятку, українських корупціонерів, повністю відшкодувати Україні не отриману нею, виключно, з їх вини упущену вигоду в розмірі, як мінімум, 3,2 (три цілих і дві десятих) мільярди доларів США, - , заявник захищає свої інтереси та порушені права. 14. Факт того, що законним правовим підґрунтям для прийняття законного, обґрунтованого, справедливого судового рішення по даній заяві, - крім інших положень діючого законодавства України, - є положення статті 22 Цивільного Кодексу України. 15. Факт того, що всі, без винятку, корупціонери України зобов'язані відшкодувати України не отриману нею, виключно, з їх вини, упущену вигоду у розмірі, як мінімум, 3,2 (три цілих і дві десятих) мільярди доларів США. 16. Факт того, що в разі встановлення судом фактів, що мають юридичне значення, вказаних в даній заяві, на підставі цих фактів підлягають відчуженню в дохід Української Держави все, без винятку, майно, всі, без винятку, грошові кошти, які належать всім, без винятку, українськими корупціонерам, яких визнано корупціонерами згідно діючого законодавства України. 17. Факт того, що представники будь-яких державних органів України і будь-яких органі прокуратури України не можуть бути і не є заінтересованими особами в справі. 18. Факт того, що слідчий, співробітники прокуратури України, судді суду першої інстанції, які розглядали кримінальну справу не можуть бути і не є заінтересованими особами справі по розгляду даної моєї заяви. 19. Факт того, що заінтересованими особами у справі по розгляду даної моєї заяви всі, без виключення, справжні патріоти України (ветерани і воїни АТО, волонтери та інші).

Ухвалою суду, заяву було залишено без руху, в тому числі, у зв'язку з не визначеністю виду провадження (окремого чи позовного)

17.03.2017 року, заявник звернувся із заявою, з якої вбачається, що ОСОБА_2 просить розглянути подану заяву, саме в порядку окремого провадження.

Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд вбачає наявність підстав для закриття провадження по справі за вимогами зазначеними в п. 2-4, 9, 11,12 оскільки факти як просить встановити заявник, можуть бути встановлені виключно під час розгляду відповідного кримінального провадження. Таким чином, правовою підставою для відмови у відкритті провадження є положення ст. 122 ЦПК України.

Стосовно вимог зазначених в прохальній частині заяви під номерами: 13,14,15,16, суд обгрунтовано вважав, що вказані вимоги свідчать про існування спору про право, оскільки заявник просить стягнути завдану шкоду. Таким чином, правовою підставою для відмову у відкритті провадження в цієї частині є ч. 4 ст. 256 ЦПК України, щодо вимоги заяви зазначеної в п.п. 1, 5, 6, 7, 8, 10, суд правильно зазначив, що вказані факти не мають юридичного значення в сенсі ст. 256 ЦПК України.

Так, згідно узагальнення Верховного Суду України судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у разі звернення до суду із заявою про встановлення факту, що не має юридичного значення, слід відмовляти у відкритті провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Вимоги зазначені в п. 17-19, не є вимогами про встановлення факту, а є процесуальним клопотанням про визначення кола заінтересованих осіб.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування щодо обставин, неврахування судом п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах проти власності» оскільки задоволення заяви стане законною і обгрунтованою підставою для внесення Україною вказаних змін до діючого законодавства, нез`ясування судом позиції Народного депутата України Є. Соболєва з зазначених питань, невідповідність висновків суду обставинам справи у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік