№ 207/32/17
№ 2/207/465/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарях Куцевол Л.В., Онищенко Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Чупилка Ю.С.,

представника третьої особи Органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради - Посунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 10.01.2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

В обґрунтовування своїх вимог посилається на те, що 22 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від цього шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

На протязі всього часу подружнього життя з часу народження дитини, так після розірвання шлюбу, відповідач повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків, його не цікавили потреби і інтереси дитини, він не надавав будь-якої матеріальної допомоги на її утримання, не приймав участі у вихованні сина, байдуже відносився до проблем сім'ї та їх вирішення.

Так син від народження знаходиться на повному утриманні і вихованні позивачки, проживає разом із нею.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 липня 2014 року, яке набрало законної сили 11 серпня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано.

За судовим рішенням стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05.12.2013 року.

Рішення суду відповідачем не виконуються, пред'явлено нею до примусового виконання до виконавчої служби, заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_4 за період з 02.05.2015 р. по 30.04.2017 р. складає 18 958,32 грн.

Окрім того відповідач обмежує її у оздоровленні дитини, не з'являється до нотаріуса для підписання заяви щодо надання згоди батька на виготовлення проїзних документів дитини та виїзду за кордон у супроводі матері.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 28.09.2015 року, ОСОБА_1 надано дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон для оздоровлення та відпочинку малолітньої дитини ОСОБА_5 без згоди батька ОСОБА_4.

Відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не здійснює, жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків не чинила. Вона самостійно займаються вихованням сина, піклується про його фізичний та духовний розвиток, дошкільне навчання, підготовку до самостійного життя.

Таким чином, виходячи з того, що відповідач ОСОБА_5, не забезпечує харчування, медичного догляду, оздоровлення сина, не спілкується із ним та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, при чому робить це свідомо, без поважних причин, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Представник позивача адвокат Чупилка Ю.С., яка діє на підставі договору про надання правої допомоги № 310 від 21.12.2016 року, в судовому засіданні підтримала заявлений позов та надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову.

Відповідач з'явився в судове засідання 11.04.2017 року, пояснивши суду, що у вересні 2007 року зареєстрував шлюб з позивачкою від якого має спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2013 році сторони розійшлися. Влітку 2014 року шлюб був розірваний за рішенням суду. У березні 2014 року його забрали на службу у зону АТО. Під час перебування його у м. Дебальцево йому телефонувала позивачка, просила підписати заяву на виїзд сина до Криму. У березні 2015 року відповідач був демобілізований. Рішення про розірвання шлюбу отримав у 2015 році, в апеляційному порядку не оскаржував оскільки не вважав доцільним відновлювати сімейні відносини з позивачкою, як і не оскаржував рішення суду про стягнення аліментів. З заявами про зменшення розміру аліментів, усунення перешкод у спілкуванні та виховання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не звертався ані до суду, ані до служби у справах дітей. Аліменти не сплачує, бо не працює. Перебуваючи на службі у зоні АТО просив свою цивільну дружини грошовим переказом перевести аліменти позивачці на утримання дитини, докази чого у нього відсутні. На даний час має нову родину. Сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, останній раз бачив у 2013 році. Де навчається дитина, які гуртки та секції відвідує, відповідач не знає.

В подальшому в судові засідання 29.05.2017 р., 19.06.2017 року, 11.07.2017 року відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надання оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» (№42-43(1841-1842) від 08.06.2017 року), про поважність причин неявки суд не повідомив.

Представник Органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради Посунько О.В. в судовому засіданні підтримала заявлений ОСОБА_1 позов та надала суду пояснення, що за результатами проведеного засідання комісії з питань захисту дитини при адміністрації Південного району від 01 березня 2017 року Адміністрацією, як органом опіки та піклування, було складено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На засідання були запрошенні обоє з батьків дитини ОСОБА_5. У зв'язку з тим, що позивачка на час проведення засідання комісії не надала обґрунтованих підстав щодо позбавлення батька батьківських прав, члени комісії не дійшли одноголосності з зазначеного питання, шляхом відкритого голосування, а саме: за - 9 членів, 3- утримались, у тому числі й Посунько О.В. Під час розгляду справи по суті, враховуючи надані сторонами по справі докази по справі, пояснення, подальше ігнорування відповідачем судових засідань, відсутність з його сторони будь-яких проявів реалізації його прав та обов'язків як батька, представник третьої особи підтримує позицію позивача та вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно п. 2 ч.1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи те, що відповідач з'явився до судового засідання 11.04.2017 року, але в подальшому, зловживаючи наданими його процесуальними правами та покладеними обов'язками, в судові засідання не з'являвся, будучи оповіщеним належним чином у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, не повідомивши суд про поважність не прибуття до судового засідання, суд не вбачає процесуальних підстав для постановлення заочного рішення по справі.

Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 735.

Від цього шлюбу сторони по справі мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області 29 вересня 2010 року, актовий запис № 555.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.07.2014 року, яке набрало законної сили 11.08. 2014 року, було розірвано шлюб між сторонами по справі.

Рішенням суду стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05.12.2013 року. Рішення суду пред'явлено позивачем до примусового виконання до виконавчої служби.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам наданим Південним відділом ДВС м. Дніпродзержинськ заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_4 за період з 02.05.2015 р. по 30.04.2017 р. складає 18 958,32 грн.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.09.2015 року, яке набрало законної сили 28.09.2015 року, ОСОБА_1 до надано дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон для оздоровлення та відпочинку малолітньої дитини ОСОБА_5 без згоди батька ОСОБА_4.

05 листопада 2015 року позивачем змінено прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, що підтверджено Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області 05 листопада 2015 року, відповідний актовий запис №26 від 05 листопада 2015 року.

Дитина проживає разом із позивачкою у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 належному їй на праві приватної власності, що встановлено судом на підставі акту про проживання КП ДМР "УКОЖФ" № б/н від 23.11.2016 р., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 від 17.06.2016 р.

Позивач власними силами та коштами забезпечує дитині здобуття дошкільної освіти, відвідування позашкільних закладів, піклується про здоров'я дитини, у чому відповідач не приймає жодної участі, що встановлено характеристиками на дитину наданими "Спеціальним навчально-виховним комплексом "Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа 1 ступеня № 5 "Дніпряночка"; КДСЮШ "Дзержинка", КЗ «Будинок творчості дітей та юнацтва» КМР, КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Кам'янської міської ради.

Відповідно до листа Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 22.02.2017 р. № 46/4323 відповідач не звертався до правоохоронних органів з заявами щодо створення перешкод позивачкою у вихованні дитини ОСОБА_5.

Судом були допитані свідки, заявлені з боку позивача.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що є хрещеною матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 Регулярно спілкується з дитиною, приймає участь у його житті. Зі сторонами по справі неприязних відносин не має. Батько не приймає жодної участі у вихованні дитини та її матеріальному утриманні. Не займався сином і під час їх спільного життя з позивачкою, всі турботи по догляду за новонародженою дитиною несла позивач. Внаслідок безвідповідального відношення відповідача до родини, створення несприятливої емоційної атмосфери у родині, в кінці 2013 року позивач з дитиною була змушена переїхати жити до неї. Під час особистого спілкування з дитиною жодного разу не спостерігала, що дитина сумує за батьком чи згадує його у бесіді. Дитина доглянута, розвинута на свій вік та забезпечена усім необхідним зі сторони матері.

Свідок ОСОБА_2 зазначила, що є рідною сестрою позивачки, працюю вчителем англійської мови у школі. Зі сторонами по справі неприязних відносин не має. Батько не приймає жодної участі у вихованні дитини, ігнорує спілкування с сином, не відвідує його за місцем проживання та навчання. Особисто у телефонному режимі з ним спілкувалася з питань, які стосувалися дитини, але це жодного позитивного результату не принесло. Як педагог вважає, що позбавлення батьківських прав вочевидь є дієвим заходом впливу на ОСОБА_4, який не виконує батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_5.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Аналогічні приписи закріплені статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У даному випадку Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Адміністрації Південного району, оскільки він є недостатньо обґрунтованим.

Суд задовольняє вимоги позивачки щодо позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої сина, оскільки відповідач ОСОБА_4 тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина та свідомо нехтує ним.

Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його заперечень проти позову наданих суду не в письмовій формі.

Відповідно до ст. 79 Цивільного процесуального Кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, у тому числі витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, сплата судових витрат покладається на відповідача, а саме 640 грн. 00 коп. сплаченого позивачем судового збору, 300 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.

Керуючись ст..ст.164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 169, 212-215 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН - НОМЕР_1, зареєстрованого у АДРЕСА_2, позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши дитину на виховання матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 640 грн., витрат за оголошення в газеті у розмірі 300 гривень.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити в Баглійський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області для внесення змін в актовий запис про народження №555 від 29 вересня 2010 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова