Справа № 219/6667/17
Провадження № 2/219/3441/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., при секретарі Азямові Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_3, посилаючись на те, що 17 липня 1998 року померла його прийомна мати ОСОБА_3. 22 грудня 1989 року вона склала на його імя та імя сестри заповіт, про який він дізнався згодом. Після смерті матері він тривалий час проживав в Російській Федерації, довго хворів та певний час перебував на стаціонарному лікуванні. 20 березня 2000 року в Узбекистані померла його сестра. Про заповіт він дізнався лише в 2016 році.

Таким чином, у встановлений шестимісячний строк звернутись у встановленому законом порядку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не зміг. Оскільки він залишився єдиним спадкоємцем, він має намір вступити в права спадкування.

Представник позивача ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання предявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 1998 року померла ОСОБА_3, копія свідоцтва про смерть серії I-НО № 274994 від 17.07.1998 року в матеріалах справи (а.с. 4).

20 березня 2000 року померла ОСОБА_5.

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону належав житловий будинок № 2 по пров. Полярному в м. Бахмуті Донецької області.

22 грудня 1989 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3889 посвідчено заповіт, яким ОСОБА_3 заповіла належне їй майно, що знаходиться за адресою: м. Артемівськ, пров. Полярний, 2 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частках.

Позивач ОСОБА_6 до спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, проживав в Російській Федерації, та крім того, тривалий час хворів й перебував на лікуванні.

Відповідно довідки Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 14.07.2017 року № 1046/01-16, спадкова справа на майно ОСОБА_3, яка померла 17 липня 1998 року, спадкова справа не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

За змістом пп. 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» положення ст. 1272 ЦК України 2003 року, ч. 3 якої визначено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України 2003 року - 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

Отже, визначаючись із природою та характером спірних правовідносин, суд приходить до висновку про застосування до спірних спадкових правовідносин правових норм, викладених у ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України (1963 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Проте, відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Таким чином, оскільки спадкове майно не було прийнято іншими спадкоємцям, не перейшло до держави та збереглось в натурі, суд приходить до висновку щодо поважності причини пропуску ОСОБА_1 встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому суд вважає необхідним визначити йому додатковий строк три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої 17 липня 1998 року.

Тож позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої 17 липня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Є.Дубовик