Справа №: 398/2485/16-ц
провадження №: 2/398/344/17
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Представник відповідачів надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 16 290 грн. 00 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки від 14.09.2007 року. За користування кредитними коштами позичальник зобовязувалася сплачувати проценти у розмірі 12,9 % річних.
Матеріали справи містять копію іпотечного договору, який укладено 14.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_4. Предмет іпотеки трьохкімнатна квартира №16, яка розташована у будинку 104 по проспекту Леніна у місті Олександрія, Кіровоградської області, загальна площа 63,5 кв.м та житловою площею 37,4 кв.м. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №732.
Відповідно до розрахунку за кредитним договором станом на 14.07.2016 року борг позичальника становить:
- заборгованість за кредитом 4 671 доларів США 59 центів;
- заборгованість за процентами, нарахованими за строк з 01.02.2014 року до 15.02.2016 року - 1 324 долари США 64 центи;
- пеня за несвоєчасне погашення кредиту, нарахована за строк 15.07.2015 року до 15.02.2016 року 10 295 грн. 14 коп.;
- пеня за несвоєчасне погашення процентів, нарахована за строк з 15.07.2015 року до 15.02.2016 року 6 773 грн. 99 коп.
ОСОБА_4 померла 16 лютого 2016 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №219524.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином згідно ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.
У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).
05 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» направило лист-вимогу до спадкоємців, зокрема, ОСОБА_1, де зазначило, що заборгованість за кредитом та відсоткам становить 5 996 доларів США 23 центи та по пені становить 24 981 грн. 04 коп.
Спадкова справа заведена за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» від 27.07.2016 року про претензію до спадкоємців боржника та кредиторські вимоги вказує на заборгованість за кредитом 5 293 долари США 12 центів, відповідно до копії спадкової справи №162-2016 до майна померлої ОСОБА_4, заведеною 04 квітня 2016 року.
Судом встановлено, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом з померлою ОСОБА_4 у кв. 16, яка розташована у будинку 104 по проспекту Леніна у місті Олександрія, Кіровоградської області.
До нотаріальної контори спадкоємці з заявами про прийняття або відмову від спадщини не зверталися та їм свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується матеріалами спадкової справи №162-2016 до майна померлої ОСОБА_4, заведеною 04 квітня 2016 року.
Відповідно до норм ст. ст. 11, 525 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, акти цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст. ст. 1054, 1055 ЦК України).
Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Перелік зобовязань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобовязання за кредитним договором входять до складу спадщини.
За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 32 Постанови від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Аналізуючи викладене та надавши належну оцінку у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги той факт, що, оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, відповідно до положень якої спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.
Як встановлено матеріалами справи, на час відкриття спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом з померлою ОСОБА_4 та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину, оскільки спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються таким, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї.
Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, відповідно до положень якої спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.
Отже, суд дійшов висновку, що спадкові права є майновим обєктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.
Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі відповідних норм Закону до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про стягнення заборгованості, в даному випадку за кредитним договором.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року, справа №6-33цс15.
У правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-1680-цс15 зазначено, якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка-отримувача або ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»), суд має право ухвали рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.
Судом встановлено, що позивач має ліцензію на використання іноземної валюти на території України, а тому заборгованість кредиту у валюті відповідає вимогам законодавства.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Судом встановлено, що пеню нараховано до смерті ОСОБА_4, тому, відповідно до ч. 3 ст. 1231 ЦК України до спадкоємців переходить обовязок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.
Отже, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, тому з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором із заборгованості по кредиту та відсотках у розмірі 5 996 доларів США 23 центи, пеню у розмірі 17 069 грн. 13 коп., проте в межах вартості спадкового майна.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213-215, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА