Справа № 2-166/11
Провадження № 2/346/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення Коломийської міської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності, повернення самовільно захопленої земельної ділянки та за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Коломийської міської ради, Коломийської міської ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Управління Держземагенства в Коломийському районі про визнання незаконним і скасування рішення виконкому Коломийської міської ради за № 345 від 21 листопада 1995 року, визнання нечинним Державного акту на право приватної власності на землю, -підприємця ОСОБА_3 до виконавчого комітету Коломийської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Головуючий по справі заявив самовідвід, посилаючись на вимоги ст. 20 ч. 1 п. 4, 23 ЦПК України та з урахуванням вимог ст. 6 п. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., висновків рішень Європейського суду з прав людини (справи «Білуха проти України» від 09.11.2006р., Фей проти Австрії від 24.02.1993р., «Ветшайн проти Швейцарії», «Пулар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996р.) заявляю собі самовідвід, оскільки переконаний, що факт роботи його дружини ОСОБА_4 у Коломийській міській раді на посаді начальника відділу державної реєстрації викликають сумнів у його неупередженості при розгляді справи, стороною по якій є Коломийська міська рада та її виконавчий комітет.

Сторони та їх представники в судове засідання не з»явились..

В п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Так у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9.11.2006 року, яке є остаточним відповідно до умов, зазначених у п. 2 етапі 44 Конвенції:

«49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь- яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fev /. Austria) від 24 лютого 1993 року. пп. 27. 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland). N 33958/96. п. 42. ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar /. I nited Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

50. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується. поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein V. Switzerland), пункт 43).

53. З огляду на це навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "ОСОБА_5 проти Бельгії" від 26 жовтня 1984 року. п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" = та рішення у справі "ОСОБА_6 проти Іспанії" (Castillo Algar /. Spain), від 28 жовтня 1998 рок). п. 45).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності , про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вищенаведені головуючим обставини свідчать про наявність підстав передбачених ст. 20 ч. 1 п. 4, 23 ЦПК України, що можуть викликати сумніви у об»єктивності та неупередженості судді, а тому для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом заяву про самовідвід слід задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст. 23, 24, 25, 197 ч.2 ЦПК України,---

У Х В А Л И В:

Задоволити заяву головуючого по справі про самовідвід.

Справу направити для розгляду іншому судді, який визначається в порядку встановленому ст. 11-1 ч.3 ЦПК України.

Суддя Потятинник Ю. Р.