Дата документу 13.07.2017
Справа № 320/2866/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Редько О.В., при секретарі - Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує наступним.

Позивач по справі є спадкоємцем за заповітом після смерті його батька - спадкодавця ОСОБА_6, який помер 25 квітня 2011 року, у м. Єкатеринбург РФ, що підтверджується свідоцтвом про його смерть III -АИ № 824844 від 26 грудня 2013 року. Позивач проживає та зареєстрований за адресою: ОСОБА_7 Федерація, АДРЕСА_1.

За життя спадкодавцю належали на праві приватної власності квартира N 44 по вул. Карла Лібкнехта буд 7 в м. Бердянськ Запорізької області, а також квартира № 63 багатоповерхового будинку № 14 по бульвару 30-річчя Перемоги у м. Мелітополі Запорізької області.

Батько позивача проживав на території України. В нього було троє синів: позивач, ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та третя особа: ОСОБА_3.

Позивач зі своїм братом ОСОБА_3 навідували батька у м. Бердянськ піклувалися про нього, надсилали гроші, подарунки, оплачували його лікування коли останній хворів. Останнім часом батько серйозно захворів, тому позивач з братом ОСОБА_3 оплачували витрати по лікуванню та доглядали його, в той самий час коли відповідач ОСОБА_2 зник, про себе не давав жодної звістки, не брав участі у догляді та піклуванні за батьком, хоч з телефонних розмов знав що батько хворий та потребує допомоги . Однак, він жодного разу не приїхав навідати батька під час хвороби. У звязку з тим що постійним місцем проживання позивача є ОСОБА_7 Федерація, він вирішив забрати батька ОСОБА_6 до себе та поселити його за своїм місцем проживання, оскільки так йому було зручно за ним доглядати. Позивач та його брат ОСОБА_3 забрали його м. Єкатеринбург, де зареєстрували батька за місцем проживання брата ОСОБА_3 у АДРЕСА_2, де він проживав до дня своєї смерті 25.04.2011 року, про що відділом запису актів цивільного стану Жовтневого району Єкатеринбургу Свердловської області ОСОБА_7 Федерації, видано свідоцтв про смерть.

Батько позивача, за своє життя, а саме 29 березня 2011 року, перебуваючи на території України у здоровому та ясному розумі, склав заповіт у якому все своє майно заповідав позивачеві, що підтверджується копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_8

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезазначене майно та грошові рахунки у ОСОБА_7 Федерації. На момент смерті батько позивача прописаний разом із ним не був. Однак 14 жовтня 2011 року позивач подав заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору ОСОБА_7 Федерації за місцем його останнього місця проживання та смерті.

Спадкова справа № 127/2011 після смерті ОСОБА_6, померлого 25.04.2011 року та зареєстрованого на день смерті за адресою: м. Єкатеринбург у РФ АДРЕСА_3 заведена 11 жовтня 2011 року.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після батька та подав заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк у нотаріальну контору ОСОБА_7 Федерації у м. Єкатеринбурзі, є брат позивача - відповідач по справі ОСОБА_2. Третій брат ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви про відмову під спадщини, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори в Україні не подавав.

Позивач вказує, що не має юридичної освіти та про юридичні особливості прийняття спадщини не був обізнаний. На момент відкриття спадщини після смерті батька він був впевнений, що за наявності заповіту, він спадкує все спадкове майно, для чого подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у м. Єкатеринбург РФ у встановлений строк. Нотаріус, який заводив спадкову справу у РФ, не повідомляв його про те що потрібно подати заяву про прийняття спадщини повторно ще й на Україні.

У березні 2015 року позивач через свого представника подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до Бердянської нотаріальної контори на території України, так як у позивача виникла необхідність оформити документ на отримане у спадок майно.

Державний нотаріус Бердянської Державної Нотаріальної Контори надав позивачеві відповідь за № 681 /02-14 від 24 березня 2015 року про те що ним пропущено строк для подачі вказаної заяви, що для оформлення спадщини йому необхідно було подати до Бердянської нотаріальної контори впродовж шести місяців після відкриття спадщини відповідну заяву. Державний нотаріус порадив звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

На заяву представника позивача про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 відмовив у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та пропуску шестимісячного строку про що виніс постанову від 17 серпня 2016 року.

Раніше відповідачу по справі Постановою державного нотаріуса Бердянської нотаріальної контори від 02 жовтня 2014 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та оформлені спадщини у звязку з тим, що не зареєстровано право власності за спадкодавцем, а також у звязку з наявністю у спадковій справі відомостей про заповіт на його імя.

Позивач звертає увагу суду на те, що у встановлений законом строк він прийняв спадщину у ОСОБА_7 Федерації за місцем останнього місця проживання батька та за місцем його смерті, що мас істотне значення для вирішення справи по суті. Сьогодні, у позивача відсутня можливість оформити спадщину у Бердянського державного нотаріуса оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, а також у звязку з пропуском строку на подачу заяви на прийняття спадщини на території України, тому позивач просить суд визначити додатковий строк на прийняття спадщини, оскільки у інший (позасудовий) спосіб це зробити неможливо.

В судове засідання сторони та їх представники не зявилися.

Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягають.

Від представника ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягають.

Від представника Бердянської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень не надано.

Від представника Мелітопольської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень не надано.

Від представника відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити в їх задоволенні. Доказів та заперечень з приводу позовних вимог відповідачем та його представником суду не надано.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач по справі є спадкоємцем за заповітом після смерті його батька - спадкодавця ОСОБА_6, який помер 25 квітня 2011 року, у м. Єкатеринбург РФ, що підтверджується свідоцтвом про його смерть III АИ № 824844 від 26 грудня 2013 року. Позивач проживає та зареєстрований за адресою: ОСОБА_7 Федерація, АДРЕСА_1.

Батько позивача, за своє життя, а саме 29 березня 2011 року, перебуваючи на території України склав заповіт, у якому все своє майно заповідав позивачеві, що підтверджується копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_8

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезазначене майно та грошові рахунки у ОСОБА_7 Федерації.

14 жовтня 2011 року позивач подав заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору ОСОБА_7 Федерації за місцем його останнього місця проживання та смерті.

Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після батька та подав заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк у нотаріальну контору ОСОБА_7 Федерації у м. Єкатеринбурзі, є брат позивача - відповідач по справі ОСОБА_2. Третій брат ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви про відмову під спадщини, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори в Україні не подавав.

У березні 2015 року позивач через свого представника подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до Бердянської нотаріальної контори на території України, так як у позивача виникла необхідність оформити документ на отримане у спадок майно.

Як вбачається з відповіді державного нотаріусу Бердянської державної нотаріальної контори за № 681 /02-14 від 24 березня 2015 року позивачем пропущено строк для подачі вказаної заяви, оскільки для оформлення спадщини йому необхідно було подати до Бердянської нотаріальної контори впродовж шести місяців після відкриття спадщини відповідну заяву. Державний нотаріус порадив звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

На заяву представника позивача про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 відмовив у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та пропуску шестимісячного строку про що виніс постанову від 17 серпня 2016 року./а.с.7-9/

Отже, судом було встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які були зумовлені існуванням заповіту на його імя, а отже враховуючи юридичну необізнаність впевненості в правильному оформленні документів на спадкове мано, проживанням на території іншої держави. Крім того позивач у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на території РФ та прийняв спадщину за місцем її відкриття, а саме за місцем смерті спадкодавця.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини законна та обґрунтована, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 15,57,59,208,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину ОСОБА_7 Федерації, ІД.Н НОМЕР_1 додатковий двохмісячний строк з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_6, померлого 25.04.2011 року на території м. Єкатеринбург ОСОБА_7 Федерації.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_10