Справа № 344/9736/15-ц
Провадження № 2/344/140/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в липні 2015 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості станом на 19.06.2015 року за кредитним договором від 19.10.2007 року в розмірі 5 237,57 дол. США, яка складається з: 4277,29 дол. США заборгованість за кредитом, 415,93 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 129,08 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 154,69 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,73 дол. США штраф (фіксована частина), 248,85 дол. США штраф (процентна складова).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідачів позов не визнавав, просив у позові відмовити, окрім того порука з відповідачем 2 є на переконання сторони припиненою. В подальшому, судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням сторони відповідача, в тому числі зупинялось провадження у справі (з 18.05.2016 року по 07.02.2017 рік).

Представник відповідачів ОСОБА_5 та представник відповідача 1 на стадії отриманих пояснень та досліджених доказів подали до суду клопотання про відкладення судового розгляду 24.07.2017 року, у звязку з неможливістю явки в судове засідання. До клопотання долучено наказ голови правління Івано-Франківської обласної громадської організації Станіславська правозахисна група ОСОБА_5 про встановлення графіку виїзного прийому громадян. Зважаючи на те, що ще 01.02.2016 року суд перейшов до стадії дослідження доказів, з того часу представниками відповідачів неодноразово подавалися клопотання, спрямовані на затягування розгляду справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання представників відповідача 1 про відкладення розгляду справи слід відмовити. При цьому, суд звертає увагу на те, що дату судового засідання було погоджено 13.07.2017 року з представниками позивача і відповідача. Присутній в судовому засіданні 13.07.2017 року представник відповідачів ОСОБА_5 не повідомляв про те, що 24.07.2017 року буде відсутній через виїзний прийом громадян, хоча долучений до клопотання наказ, який підписаний ОСОБА_5 датований ще 20.01.2017 року. 21.07.2017 року до суду також подав клопотання про відкладення і відповідач 1 ОСОБА_3 Підставою відкладення судового засідання назвав різьке погіршення стану здоров'я. Однак, суд звертає увагу на те, що у долученому до клопотання листку непрацездатності вказано, що ОСОБА_3 встановлено режим лікування амбулаторно, при цьому він жодної особистої участі в судових засіданнях з липня 2015р. не брав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено, що 19.10.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 укладено кредитний договір IFIAGA НОМЕР_1, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10730,00 дол. США на термін до 19.10.2017 року, а відповідач 1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором (а.с.12-13).

Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в умовах кредитного договору, надавши відповідачу 1 кредит у розмірі 10730,00 дол. США.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Як встановлено судом, позичальник ОСОБА_3 неналежно виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором.

Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором IFIAGA від 19.10.2007 року станом на 19.06.2015 року (а.с. 4-6). Жодних підтверджень (квитанцій) про можливу сплату платежів, які не зараховані позивачем, сторона відповідача 1 суду не надала. Отже, доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за вищевказаним договором, відповідачем чи його представником суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором IFIAGA від 19.10.2007 року належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що станом на 19 червня 2015 року по кредиту позичальника ОСОБА_3 існує заборгованість в розмірі 4822,30 доларів США, яка складається з: 4277,29 дол. США заборгованість за кредитом, 415,93 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 129,08 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 3297,99 грн.- пеня. В даному розмірі позовні вимоги до відповідача 1 ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Проте, в частині стягнення з відповідача 1 на користь позивача штраф (фіксована частина) в сумі 11,73 доларів США та штраф (процентна складова) в розмірі 248,85 доларів США, суд відмовляє в задоволенні даної вимоги та звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Дана правова позиція викладена і у постанові ВСУ від 21.10.2015 року по справі № 6-2003цс15.

В забезпечення виконання зобовязання за договором №IFIAGA НОМЕР_1 від 19.10.2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5 позивачем направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань за договором №IFIAGA НОМЕР_1 від 19.10.2007 року. Згідно з п.6 договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом 5 календаних днів з моменту її отримання.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання,забезпеченого порукою.

Так, відповідно до ч.1 вказаної статті у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя в солідарному порядку.

Стосовно заявлених позовних вимог до ОСОБА_4, яка виступає поручителем за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні даних вимог на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України, у звязку з зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності виходячи з наступного.

Відповідно ст. 559 ч.1 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Підставою відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача 2 є збільшення обсягу процентної ставки, який не був узгоджений із поручителем , а саме з 11,04 % до 13,08 % за період з 20.11.2008 року по 19.06.2015 року, що є порушенням ч.1 ст. 559 ЦК України. На спростування саме такого висновку суду, позивачем інших доказів не надано.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №IFIAGA НОМЕР_1 від 19.10.2007 року на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є частково обґрунтованою та такою, що підлягає до часткового задоволення. Протее, у задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_4 - слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до цієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1061,09 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1 ст. 549, 551 ч.3, 554. 611, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, , заборгованість за кредитним договором № IFIAGA від 19.10.2007 в сумі 4822,30 доларів США (чотири тисячі вісімсот двадцять два долари 30 центів США), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 19.06.2015 року (21,32 грн) складає 102811,44 грн (сто дві тисячі вісімсот одинадцять гривень 44 копійки) , з яких 4277,29 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 415,93 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 129,08 доларів США заборгованість по комісії та заборгованість 3297,99 грн. пеня, що разом складає заборгованість 106 109,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50, , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1061,09 грн.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.