Справа № 211/1959/17
Провадження № 2/211/1419/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 серпня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретарі: Григір А.А., Гулько А.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, з 26.12.2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, відповідач в добровільному порядку не надає коштів на її утримання з моменту народження дитини, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку починаючи з моменту народження доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 року до досягнення донькою трирічного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка з її дозволу була допитана в якості свідка, зазначила, що з червня 2014 року проживала з відповідачем однією сім'єю, з 26.12.2014 р. вони уклали шлюб. За час шлюбу відповідач не надавав коштів. Те, що відповідач повертає їй на картковий рахунок, є сплата боргу за оздоровлення дітей, а не аліменти. Окремої картки на утримання дитини відповідачем не було відкрито. Після подання позову на утримання аліментів, відповідач почав їй погрожувати. Вона неодноразово посилала смс-повідомлення відповідачу з проханням надати дитині матеріальну допомогу, однак переписка не зберіглась, як і не збереглось інших письмових доказів на підтвердження пред'явлення вимоги про надання матеріальної допомоги. Просила уточнені позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги уточненого позову, зазначивши, що в резолютивній частині уточненої позовної заяви було невірно вказано період до якого необхідно стягувати аліменти. Вірним є стягнення аліментів до трирічного віку дитини. Наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав позов частково в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача з початком стягнення з 03.05.2017. Крім того зауважив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що остання зверталась до відповідача з вимогою про сплату аліментів до моменту подачі позову до суду.

Суд, вислухавши позицію позивача та її представника, заперечення представника відповідача, допитавши позивача як свідка, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, сторони з 26 грудня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 від 26 грудня 2014 р. (а.с. 8)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.06.2015 р., сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частинами другою та четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з конституційного права особи на прожитковий мінімум, приймаючи до уваги матеріальне положення позивачки, яка не працює, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення донькою трирічного віку.

Крім того, вимога про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

З аналізу ч.2 ст. 191 СК України слідує, що для задоволення вказаної вимоги позивачеві слід насамперед довести, що він вживав заходів щодо добровільної сплати аліментів (звертався до керівника підприємства, де працює відповідач, чи до його батьків з проханням вплинути на нього, направляв йому листи, тощо). Крім цього має бути доведено, що відповідач ухилявся від сплати їх (обіцяв платити аліменти після затвердження на вищу посаду чи після повернення з відрядження або приховував місце проживання). Однак позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому вимоги в цій частині слід відхилити в зв'язку з їх недоведеністю.

Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання та на користь дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, до досягнення донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, починаючи стягнення з 03 травня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко