АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/1171/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1027/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретарі Лапко Ю.В., Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої майнової шкоди,

встановила:

В серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася з позовом та вказала, що в січні 2016 року сталося затоплення квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві приватної власності. Власником квартири №45, що розташована поверхом вище, є ОСОБА_3 Внаслідок прориву у квартирі №45 металевого елементу гнучкого шланга подачі гарячої води відбулося затоплення квартири позивача. У звязку з цим було пошкоджено покриття підлоги, міжкімнатні дверні коробки в кількості 3шт. з лиштвами, частково відклеїлися шпалери біля підлоги, пошкоджено фарбове покриття та зявилися тріщини на пристельних декоративних гіпсокартонних коробах на кухні та в одній із кімнат, порозбухали ніжки меблів. В рахунок завданої затопленням квартири майнової шкоди вона отримала від ОСОБА_3 23692грн., що підтверджується розпискою. В подальшому між позивачем та фізичною-особою ОСОБА_5 укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт від 11.03.2016р. Сума договору становить 39143грн. Оскільки позивачем матеріали придбавалися самостійно, сума до оплати становить 12614грн. Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 14121грн. на відшкодування майнової шкоди.

Заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 14121грн. та судовий збір у розмірі 551грн.20коп., всього 14672грн.20коп.

_____________________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія : 30

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 квітня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить заочне рішення скасувати, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 31.03.2016 року не містить посилання на номер та дату договору, на підставі якого ФОП ОСОБА_5 проводив ремонт в квартирі позивача, а також містяться розбіжності між актом та іншими документами щодо вартості закупленого позивачем матеріалу (ламінату). Також не перевірено судом належним чином доводи позивача щодо придбання елементів дверних блоків на суму 1507грн. Помилковим є висновок суду про отримання позивачем від відповідача коштів в рахунок відшкодування шкоди, оскільки кошти у сумі 23692грн. були передані позивачу як позика.

Апелянт ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_4 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися.

Представник апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири АДРЕСА_2 сталося через аварію на системі водопостачання у квартирі, власником якої є відповідач ОСОБА_3, а тому вона повинна відшкодувати майнову шкоду, завдану позивачу ОСОБА_4

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 15.01.2016 року внаслідок прориву гнучкого шлангу по різьбовому з'єднанню у квартирі АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_3, відбулося залиття квартири №39 в цьому ж будинку. У звязку з цим у квартирі АДРЕСА_4 пошкоджено ламінат, дверні гіпсокартонні конструкції, гіпсокартонні конструкції стелі, шпалери, підніжжя кухонної стінки.

Факт затоплення вказаної квартири підтверджується даними акту оцінки збитків, спричинених аварійною ситуацією від 15.01.2016 року.

Актом від 15 січня 2016 року, складеним за участю голови ОСББ «Шевченківський-26» та мешканців квартир №№ 33, 39, 45, зафіксований факт пошкодження матеріальних цінностей (майна) внаслідок затоплення та факт витікання гарячої води у квартирі №45, власником якої є відповідач у справі.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 395 ЦК України передбачено, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, що підтверджується копією її паспорта, договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договором про користування електричною енергією, договором про надання послуг кабельного телебачення.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 від 11.03.2016 року вартість поточного ремонту квартири АДРЕСА_6 становить 39143грн.

Згідно з договором підряду на виконання ремонтних робіт від 11.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 (замовник) та ФОП ОСОБА_8 (виконавець), останній взяв на себе зобов'язання виконати поточний ремонт квартири №39, що знаходиться за адресою м.Нетішин, вул.Шевченка 26, в строк до 31.03.2016 року. Відповідно до п.2.1 договору за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві 39143грн.

Факт виконання ФОП ОСОБА_8 зобов'язань за договором підряду на виконання ремонтних робіт від 11.03.2016 року підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт від 31.03.2016 року.

Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 31.03.2016 року, складеної ФОП ОСОБА_8, вартість виконаних будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_2 складає 37817 гривень, що включає в себе вартість матеріальних ресурсів поставки замовника у розмірі 25203грн. та вартість будівельних робіт підрядника по будові у розмірі 12614грн.

Як вбачається з відомості витрачених ресурсів витрат замовника, ОСОБА_4, як замовник за договором підряду, самостійно понесла витрати в розмірі 25203грн. на придбання лиштв МДФ 5 шт., комплекту добірної планки, комплекту дверної коробки та ламінату, що підтверджується товарними чеками від 21.01.2016 року на суму 23692грн. та від 08.02.2016 року на суму 1507грн.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 31.03.2016 року є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки не містить посилання на номер та дату договору, укладеного з позивачем. Як вбачається з матеріалів справи договір підряду на виконання ремонтних робіт від 11.03.2016 року оформлений без номера. Тому і в довідці про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), і в акті приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) номер договору не зазначено. Разом з тим договір підряду, довідка про вартість виконаних робіт та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт підписаний тими ж сторонами і щодо того ж самого предмета (ремонт квартири АДРЕСА_7), дати і суми в довідці та акті співпадають. Крім того, склад робіт, викладений в акті приймання виконаних будівельних робіт, не суперечить акту про затоплення від 15.01.2016 року.

Необгрунтованим є твердження апелянта щодо розбіжностей у вартості закупленого позивачем матеріалу (ламінату). Різниця між позиціями 1-2 та 3-4 акту приймання виконаних робіт виникає через те, що у позиціях 1 -2 зазначається фактична площа, на якій укладається ламінат (58 кв.м.), а у позиціях 3-4 зазначені витрати матеріалу на площу 58 кв.м., тобто з урахуванням відходів.

Відповідно до квитанції №0.0.591650560.1 від 27.07.2016 року ОСОБА_4 перерахувала ФОП ОСОБА_9 кошти в розмірі 12614 гривень за виконані роботи згідно акту виконаних робіт № 1 від 31.03.2016 року.

Колегія суддів враховує, що зазначення у квитанції про оплату робіт, виконаних ФОП ОСОБА_8, у призначенні платежу дати акту «30 березня 2016 року» є помилковим, оскільки отримувач платежу, предмет оплати (виконані роботи) та сума оплати повністю відповідає довідці про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) і акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в).

Відповідач ОСОБА_3 добровільно відшкодувала позивачу кошти в сумі 23692грн. в рахунок майнової шкоди, завданої затопленням її квартири, що підтверджується розпискою.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначені кошти передавались позивачу як позика не знайшли свого підтвердження, оскільки зі змісту розписки, яка підписана також ОСОБА_3, слідує, що кошти у сумі 23692грн. передані на закупівлю ламінату для проведення ремонтних робіт у квартирі №39 з метою усунення наслідків затоплення, яке мало місце 15.01.2016 року з квартири №45.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що залиття квартири № 39 сталося через аварію у системі водопостачання у квартирі, власником якої є відповідач ОСОБА_3, саме на неї покладається обовязок по утриманню майна, яке є її власністю в належному стані, а тому вона повинна відшкодувати майнову шкоду, завдану позивачу ОСОБА_4, та дійшов правильного висновку про стягнення на користь ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди коштів в розмірі 14121 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_10

Судді: /підпис/ ОСОБА_11

/підпис/ ОСОБА_12

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова