Справа № 357/3477/13-ц
У Х В А Л А

04 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 1 справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розяснення рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду з вказаною заявою про розяснення рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2013 року, згідно якого за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлої 6 вересня 2008 року ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки розміром 1,4026 га на території Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 152347 від 28.09.2004 року; за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлої 6 вересня 2008 року ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки /по 1/6 частині за кожним / розміром 1,4026 га на території Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 152347 від 28.09.2004 року, просять суд розяснити їм, із якої загальної площі земельного паю визначено вказані частки.

Особи, які брали участь у справі, про час розгляду заяви були повідомлені належним чином, їх явка в судове засідання не є обов»язковою.

Оглянувши матеріали справи № 357/3477/13-ц 2/357/1710/13, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2013 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, позов було задоволено та за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлої 6 вересня 2008 року ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки розміром 1,4026 га на території Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 152347 від 28.09.2004 року; за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлої 6 вересня 2008 року ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки /по 1/6 частині за кожним / розміром 1,4026 га на території Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 152347 від 28.09.2004 року.

За ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначається, що відповідно до статті 221 ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усу¬нені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. За¬значене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не тор¬каючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Так, заявники просять суд розяснити, із якої загальної площі земельного паю визначено їх частки.

Але в мотивувальній частині цього рішення чітко вказується на те, що загальна площа земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 152347 від 28.09.2004 року, становить 4,208 га; за ОСОБА_5 було визнано право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки, що становить 1,4026 га, за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 06.11.2009 року; за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлої 6 вересня 2008 року ОСОБА_4 на 1/3 частину від земельної ділянки загальним розміром 4,208 га, що становить 1,4026 га; в рішенні суду вказано на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкують після смерті своєї баби ОСОБА_4 за правом представлення ту частку, яка мала належати їхньому батькові ОСОБА_6, котрий помер 22.03.2007 року, тобто вдвох спадкують 1/3 частку від земельної ділянки загальним розміром 4,208 га, що становить 1,4026 га, яка ділиться між ними порівну /1/3 : 2 =1/6/.

А тому суд вважає, що рішення є зрозумілим і додаткового розяснення не потребує.

Крім того, суд не має права в порядку розяснення змінювати рішення чи вносити відповідні зміни до його резолютивної частини.

За ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя ОСОБА_7