Номер провадження: 22-ц/785/4846/17
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування компенсації за час простроченого виконання зобов'язання,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування компенсації за час простроченого виконання зобов'язання посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн.

В зв'язку з невиконанням рішення суду позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Приморського районного суду Одеської оласті від 11 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в рівних частках кожній компенсацію за час простроченого виконання зобов'язання у розмірі 6290,88 грн..

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовоьняючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн., на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків 1198 грн. 33 коп., моральної шкоди 500 грн. Рішення суду набрало законної сили.

17.07.2014 року Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчі листи за рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014 року. 20.11.2015 року старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_8 винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих листів, які 17.07.2014 року видав Приморський районний суд м. Одеси.

Рішення суду виконано відповідачами 25 листопада 2016 року, перераховано на користь позивачів 6006,90 гривень, що підтверджується квитанцією 396476471, та не оспорюється сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині п'ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів в наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Такого правового висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15.

Виходячи з викладеного, суд обгрунтовано не врахував доводи відповідачів, що до правовідносин, які виникають з приводу виконання судових рішень не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку наданого позивачами, загальна заборгованість відповідачів склала 6290,88 грн. за невиконання рішення суду за період з 1 квітня 2014 року по 30 листопада 2015 року, з них три відсотки річних (1198,33 грн. х 0,03 х 609/365 = 59,98), сума інфляції з квітня 2014 року по квітень 2016 року склала 988,5 гривень. (988,5 гривень + 59,98) х 6 = 6290,88 гривень.

В зв'язку з вищезазначеним, суд правильно дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання авторів апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильну оцінку судом спірних правовідносин, які на їх думку не виникають з вимог ст. 625 ЦК України, неврахування правових позицій судових інстанцій вищих судів з приводу вирішення подібних спірних правовідносин, неврахування судом правової позиції відповідачів в вирішенні зазначених спірних правовідносин, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є безпідставними, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік