Справа № 635/3177/17
Провадження № 2/635/2249/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Токарєвої Н.М.,
при секретарі - Браварець К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Електроважмаш» про зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства завод «Електроважмаш» та просить зобов'язати ДП завод «Електроважмаш» видати на імя ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений наказом ОСОБА_2 соціальної політики України від 12.10.2012р. № 644 відповідно до нормативно-правових актів колишнього Союзу PCP, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії для пред'явлення до Пенсійного фонду України за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 20.07.1986р. по 09.08.1986р. в загальному розмірі 900,09 карбованців, що складається із 500,09 карбованців заробітної плати та 400,00 карбованців премії.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що є ліквідатором ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи заявник отримав посилену дозу іонізуючого випромінювання, внаслідок чого став інвалідом ЧАЕС. Згідно з експертним висновком № 4, виданим 29.03.1990р. Харківською міжвідомчою експертною комісією на засіданні від 29.03.1990р., у заявника виявлено захворювання, повязане з наслідком аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, заявник був визнаний інвалідом ІІ групи. Відтак він віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Станом на день направлення заявника до ЧАЕС він працював у ДП завод «Електроважмаш», що не заперечується відповідачем та підтверджується даними його трудової книжки.
31 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив видати на його імя довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений наказом ОСОБА_2 соціальної політики України від 12.10.2012р. № 644 відповідно до норм нормативно-правових актів колишнього Союзу PCP, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії для пред'явлення до Пенсійного фонду України за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 20.07.1986р. по 09.08.1986р. в загальному розмірі 900,09крб., що складається із 500,09 крб. заробітної плати та 400,00крб. премії.
У травні 2017 року заявником було отримано довідку № 245/1493 від 03.05.2017р. про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений наказом ОСОБА_2 соціальної політики України від 12.10.2012 року № 644 за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 20.07.1986р. по 09.08.1986р. в загальному розмірі 484,70крб. (76,26 крб. премії).
Нормами, якими було передбачено нарахування заробітної плати та премій позивачу йому мала бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 900,09 крб., що складається із 500,09крб. заробітної плати та 400,00крб. премії, що спонукало останнього звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач до суду не зявився, але надав заяву, згідно якої просив справу слухати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача (а.с.51).
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією (а.с.50).
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є ліквідатором ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи заявник отримав посилену дозу іонізуючого випромінювання, внаслідок чого став інвалідом ЧАЕС. Згідно з експертним висновком № 4, виданим 29.03.1990р. Харківською міжвідомчою експертною комісією на засіданні від 29.03.1990р., у заявника виявлено захворювання, повязане з наслідком аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, заявник був визнаний інвалідом ІІ групи. Відтак він віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказаний факт підтверджується копією посвідчення серії А № 012006 та вкладкою до нього № 618486с, довідками про інвалідність (а.с.7, 8).
На день направлення ОСОБА_1 до ЧАЕС він працював у ДП завод «Електроважмаш», що підтверджується копією Акту про нещасний випадок № 79 ч від 12.04.1999р. (а.с.14-15).
Відповідно до копії довідки за підписом начальника відділу техніки безпеки заводу «Електроважмаш» ОСОБА_3, згідно якої робітник заводу «Електроважмаш» ОСОБА_1 направлявся на Чернобильську АЕС по ліквідації наслідків аварії і працював там з 20.07.1986р. по 08.08.1986р. Дані обставини підтверджуються копією довідок від 24.07.1992р. № 4/296 та № 4/298 від 24.07.1992р. за підписом Харківського райвіськома (а.с.13).
31 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив видати на його імя довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений наказом ОСОБА_2 соціальної політики України від 12.10.2012р. № 644 відповідно до норм нормативно-правових актів колишнього Союзу PCP, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії для пред'явлення до Пенсійного фонду України за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 20.07.1986р. по 09.08.1986р. в загальному розмірі 900,09крб., що складається із 500,09 крб. заробітної плати та 400,00крб. премії.
03 травня 2017 року позивачем було отримано довідку № 245/1493 від 03.05.2017р. про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений наказом ОСОБА_2 соціальної політики України від 12.10.2012 року № 644 за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 20.07.1986р. по 09.08.1986р. в загальному розмірі 484,70крб. (76,26 крб. премії) (а.с.17).
Правилами ст. 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.
Якщо розрахунки не було проведено своєчасно, донарахування провадяться при наявності табеля робочого часу (в оригіналі) за період роботи в зоні відчуження, завіреного підприємством, установою чи організацією, що відповідали за проведення конкретних робіт в зоні відчуження, чи іншого документу первинного бухгалтерського обліку, складеного у рік виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Нормою статті 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботи (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу.
ОСОБА_2 праці і соціальної політики України від 13.04.2001р. № 03-3/1652- 018-21 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» було розсекречено ряд нормативно-правових актів урядів СРСР та УРСР. Серед розсекречених в тому числі і Розпорядження РМ СРСР № 1512-р від 24.06.1986р., Постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. № 207-7 від 17 червня 1986 року N 207-7.
Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.92 р. № 09- 3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії.
У разі коли підприємством, установою, організацією було неправильно проведено оплату праці осіб, які в період 1986-1990 роки брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в даний час підприємство, установа, організація повинні провести перерахунок заробітної плати згідно з чинним законодавством, що передбачено листом ОСОБА_2 праці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992р. № 09-3751.
Відповідно до підпункту 3 п. 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. № 207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР № 1512-р від 24.06.1986р.) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб., яка враховується при призначенні пенсії.
Пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400,00крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
ОСОБА_2 праці України, ОСОБА_2 України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС та ОСОБА_2 фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751 було роз'яснено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись згідно із чинним законодавством України.
Аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, позивач, на думку суду, має право на оплату праці за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в м. Чорнобиль в період з 20.07.1986р. по 09.08.1986р., по підвищеним до 100 % тарифним ставкам і посадовим окладам, а також право на виплату премії в розмірі 400 крб.
При розгляді даної справи по суті встановлено, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у вказаний період ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства виплачена заробітна плата в сумі 500,09крб., за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, тобто із підвищенням її на 100 %, що підтверджується довідкою виданою відповідачем (а.с.16). Відповідно позивач, як особа, яка безпосередньо приймала участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на виплату премії в розмірі 400 крб.
Всього за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль в період з 20.07.1986р. по 09.08.1986р., позивачу повинна бути виплачена заробітна плата в загальному розмірі 900,09крб., що складається із 500,09 крб. та 400,00крб. премії.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави, оскільки позивач на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його сплати при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 210, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов'язати Державне підприємство завод «Електроважмаш» видати на імя ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, зразок якої затверджений наказом ОСОБА_2 соціальної політики України від 12.10.2012р. № 644 відповідно до нормативно-правових актів колишнього Союзу PCP, Кабінету Міністрів УРСР, Держкомпраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії для пред'явлення до Пенсійного фонду України за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 20.07.1986р. по 09.08.1986р. в загальному розмірі 900,09 карбованців, що складається із 500,09 карбованців заробітної плати та 400,00 карбованців премії.
Заочне рішення може бути переглянуте Харківським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва