Справа № 570/1689/17
Номер провадження 2/570/1051/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 (після уточнення анкетних даних позивач ОСОБА_1) до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (під час розгляду справи назву змінено на Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот") про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що позивач працював на підприємстві ПАТ "Рівнеазот" з 15 вересня 1998 року, останні роки на посаді стропальника, і 28 березня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (ст.38 КЗпП України), йому були нараховані заробітна плата та розрахункові в сумі 61155,88 грн., яку в добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити, позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 січня 2017 року по 28 березня 2017 року, а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 29 березня по 28 квітня 2017 року у розмірі 11278,32 грн.

В ході розгляду справи, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що в зв'язку з тим, що розрахунок з ним відповідачем так і не проведений, тому розмір середньомісячної заробітної плати за затримку розрахунку необхідно провести станом на 21 червня 2017 року (день ухвалення рішення судом), та за його підрахунками ця сума буде становити 27062,30 грн., яку просить стягнути.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з урахуванням вищевказаної заяви про уточнення позовних вимог і суду пояснив, що за 2016 рік з ним розрахувалися повністю, але при звільненні йому не була виплачена заробітна плата з січня по 28 березня 2017 року і з ним не був проведений повний розрахунок, тому він звернувся з даним позовом до суду. Зазначив, що розрахункові мали бути перераховані на карточку, карточка діє по цей час, але ніяких коштів не надходило, на підприємстві надали лише довідку про заборгованість по заробітній платі. З огляду на це, просить позов задоволити.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримала позов і мотивацію, зазначену в позові, а також пояснення самого позивача. Просить стягнути заборгованість по заробітній платі і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення судом згідно заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що сума заборгованості по заробітній платі не оспорюється і вона частково погашена, а саме: перераховано на карточку позивача частково заробітну плату за січень 2017 року. Посилаючись на ч.5 ст.5 Закону України "Про судовий збір" заявив, що позивач немає пільги по сплаті судового збору, судовий збір ним не сплачено, отже це є підставою для відмови в позові в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Крім того, зазначив, що розрахунок середнього заробітку проводиться за робочі дні, а позивач провів розрахунок за календарні дні, томі він не вірний. Вважає, що ця вимога передчасна, оскільки при повному розрахунку позивачу буде нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку. Також вказав, що працюючим працівникам заробітна плата виплачувалася. З огляду на вищевикладене, просить позов задоволити частково, а саме: позовну вимогу по стягненню заборгованості по заробітній платі задоволити, а в задоволенні позовної вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку - відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві ПАТ "Рівнеазот" з 15 вересня 1998 року по 28 березня 2017 року, що підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1, копія якої долучена до матеріалів справи, і це ніким не оспорюється. Він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (ст.38 КЗпП України). При звільненні ПАТ "Рівнеазот" не виплатило ОСОБА_1 заробітну плату за січень-березень 2017 року, внаслідок чого утворилася заборгованість ПАТ "Рівнеазот" перед ОСОБА_1 в сумі 61155,88 грн., яку відповідач частково погасив.

Згідно довідки ПрАТ "Рівнеазот" № 1314 від 16.06.2017 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за січень-березень 2017 року становить 53130 грн. 82 коп., яка належить до виплати. З цією сумою позивач погоджується і саме цю суму заборгованості по заробітній платі просить стягнути у заяві про уточнення позовних вимог від 07.06.2017 року.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові не рідше двох разів на місяць. А ст.116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що беззаперечно з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ОСОБА_1 має бути стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 53130 грн. 82 коп. і з цією сумою сторони погоджуються.

Тепер що стосується стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачем було здійснено розрахунок середнього заробітку за період затримки розрахунку, яка станом на 21 червня 2017 року складає 27062,30 грн. Позивач при розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку брав до розрахунку календарні дні, однак представник відповідача вважає цей розрахунок невірним, так як він має проводитися за робочі дні.

Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08 лютого 1995 року (з подальшими змінами і доповненнями), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного)заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки відповідач на вимогу суду не провів розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку з позивачем, а з розрахунком останнього представник відповідача не погодився, то виходячи із вимог п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, враховуючи довідку ПрАТ "Рівнеазот" про середню заробітну плату № 1313 від 16.06.2017 року, судом проведено розрахунок середнього заробітку за період затримки розрахунку з ОСОБА_1

Згідно вказаної вище довідки заробітна плата позивача у січні, лютому 2017 року (повні робочі місяці) становить 23334,47 грн. У ці місяці було 40 робочих днів, тому одноденний заробіток становить 583,36 грн. (23334,47 грн. : 40 роб.дн. = 583,36 грн.). За період з 29.03.2017 року по 21.06.2017 року було 56 робочих днів. Отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 29.03.2017 року по 21.06.2017 року становить 32668,16 грн. (583,36 грн. х 56 роб.дн. = 32668,16 грн.), яка підлягає стягненню, оскільки суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у позивача виникла з вини власника підприємства. Своєчасний розрахунок з позивачем не було проведено з вини ПрАТ "Рівнеазот", оскільки суду не надано жодного доказу того, що підприємство перебувало у скрутному фінансовому становищі і немало коштів для виплати заробітної плати, а представник відповідача в суді пояснив, що працюючим працівникам заробітна плата виплачувалася.

Суд не може прийняти до уваги посилань представника відповідача на те, що вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є передчасна, оскільки при повному розрахунку позивачу буде нарахований середньомісячний заробіток по день фактичного розрахунку. Навіть знаючи, що справа слухається судом, позивачу на день ухвалення рішення судом не виплачена значна сума заборгованості по заробітній платі. Відповідачу ніщо не заважатиме провести нарахування середнього заробітку, починаючи з 22 червня 2017 року по день фактичного розрахунку.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому позов підлягає до задоволення і стягненню підлягають вищевказані суми заборгованості по нарахованій і не виплаченій заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст.367 ч.1 п.2 ЦПК України рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

В зв'язку з задоволенням позову з відповідача належить стягнути і судовий збір, як це передбачено ст.88 ЦПК України, від сплати якого був звільнений позивач при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.57, 59, 60, 88, 213-215, 223, 294, 295, 367 ч.1 п.2 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 115, 116, 117, 232 Кодексу законів про працю України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 (після уточнення анкетних даних позивач ОСОБА_1) до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (під час розгляду справи назву змінено на Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот") про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задоволити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот", що знаходиться за адресою 33017, Рівне-17, , на користь:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СР № 196676, виданий 01 квітня 1997 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1:

заборгованість по заробітній платі в сумі 53130 (п'ятдесят три тисячі сто тридцять) гривень 82 копійки;

середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 29 березня 2017 року по 21 червня 2017 в сумі 32668 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень 16 копійок;

- на рахунок 0295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030101, Банк ГУ ДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260 судовий збір в сумі 857 (вісімсот п'ятдесят сім) гривня 99 копійок.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.