Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 2-25/2006
провадження 6/215/131/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Уваровій В.І.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, а саме виконавчого листа № 2-25/06 від 10.07.2006 рок,

В С Т А Н О В И В :

У квітня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, в якій останній просив в порядку підготовки справи до розгляду додати до матеріалів справи виписку з книги реєстрації вхідної документації Тернівського райсуду м. Кривого Рогу відповідно до заяв позивача, поновити пропущений строк пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-25/06 від 10.07.2006 року про стягнення з ОСОБА_2 майна загальною вартістю 5 700 грн. та направити виконавчий лист, який відповідатиме вимогам до виконавчого документа, встановленого ЗУ «Про виконавче провадження», для виконання.

В обґрунтування заяви стягувач вказав, що рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 липня 2006 р. фактично не виконано, а сам позивач неодноразово звертався до суду з заявами з проханням видати йому виконавчий лист №2-25/2006р. №22ц-20395/2008р., що був повернутий до суду державним виконавцем Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу після закриття виконавчого провадження.

В судове засідання призначене на 11.08.17 р., заявник зявився, однак під час розгляду справи покинув зал судового засідання.

ОСОБА_2 та представник Тернівського ВДВС м. Кривого рогу, в судове засідання не з'явилися, повідомлялися судом належним чином.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 липня 2006 року рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, виділено у власність позивача майно вартістю 5700 грн., а у власність відповідача майно вартістю 3650 грн. Стягнуто зі ОСОБА_1 різницю вартості майна у розмірі 1050 грн. Вирішено питання розподілу судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

19 серпня 2006 року на виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 було видано виконавчий лист.

26 січня 2007 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Тернівському районному управлінні юстиції було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Тією ж датою було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, згідно якої виконавчий документ від 10.07.2006 року повернуто ОСОБА_1

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2007 р., відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, а саме в стягненні на його користь зі ОСОБА_2 5 700 грн.

25.03.2008 року Апеляційний суд Дніпропетровської області своєю ухвалою скасував вказану ухвалу суду від 18.12.2007 р. та задовольнив заяву ОСОБА_1, змінивши спосіб та порядок виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2006 р., стягнувши на його користь 5700 грн. у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2 майна, що було виділено ОСОБА_1

На підставі вказаної ухвали суду, 29.05.2008 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу було видано виконавчий лист № 2-25-2006р., №22ц-20395/2008р., про стягнення з ОСОБА_2 боргу 5700 грн. на користь ОСОБА_1, який надійшов на виконання 18.06.2008р. та державним виконавцем Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.09.2009 року, скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.03.2008 р. та передано справу цьому ж суду для повторного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, (а.с.157-158), тобто було скасовано процесуальне рішення (ухвалу) на підставі якого 29.05.2008 р. було видано виконавчий лист № 2-25/2006 № 22ц-20395/2008р.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.09.2009 р., було відмовлено в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2007 р. про відмову в зміні способу та порядку виконання рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 10.07.2006 р..

Вказану ухвалу суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 отримав 06 жовтня 2009 року, а тому з цього моменту стягувач дізнався про порушення своїх прав (а.с.167). Однак, з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання звернувся лише у березні 2011 року.

В подальшому позивач неодноразово звертався з аналогічними заявами до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а саме: 03.05.2011 року, 20.06.2011 року, 28.07.2011 року, 11.08.2011 року, 06.08.2012 року, 11.12.2012 року, 21.06.2013 року, 19.06.2014 року.

У вказаних заявах позивач ставив питання про поновлення строку на предявлення виконавчого листа від 25.03.2008 року № 2-25/2006-№ 22ц-20395/2008р.

З заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документа від 10.07.2006 року вперше ОСОБА_1 звернувся 07 серпня 2014 року.

Згідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до ст. 368 ЦПК України виконавчий лист видається за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв'язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Заявник, в обґрунтування вимог заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, не надав суду жодного доказу в підтвердження та обґрунтування поважності пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у період з 26 січня 2007 року (коли виконавчий лист було направлено на адресу стягувача) по 07 серпня 2014 року (коли заявник вперше звернувся з заявою про поновлення строку на предявлення виконавчого документа від 10.07.2006 року до виконання), тобто протягом 7 років. Заявнику було відомо про існування ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.09.2009 року, якою йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження щодо оскарження ухвали відмову у зміні способу виконання рішення суду, а тому він мав реальну об'єктивну можливість пред'явити направлений йому виконавчий лист від 10.07.2006 року до виконання у встановлений законом строк, проте такою можливістю не скористався.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року, п. 37).

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного отримання та пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Аналізуючи зазначені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, а саме виконавчого листа № 2-25/06 від 10.07.2006 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя