Провадження №2/235/1484/17
Справа №235/3049/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 липня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Іванівської сільської ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи: служба у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації, Новожеланівська загальноосвітня школа-інтернат №39, -

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся орган опіки та піклування Іванівської сільської ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи: служба у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації, Новожеланівська загальноосвітня школа-інтернат №39. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, щовідповідач по справі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Мати дітей, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, але фактичне місце проживання невідоме.

Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 не забрав дітей до своєї родини. Неповнолітні діти залишились проживати в родині бабусі, ОСОБА_5, та навчатись у Новожеланівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 39.

Перед Дружківським ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області службою у справах дітей райдержадміністрації було ініційовано розшук ОСОБА_3

Згідно листа Дружківського відділу поліції № 2063/203/06-2017 від 01.06.2017 року, ОСОБА_3 до 2006 року мешкав у с. Желанне Ясинуватського району після чого виїхав до м. Яснувата Донецької області на постійне місце проживання і більше не повертався.

На теперішній час діти проживають в родині дядька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який надав згоду на тимчасове влаштування дітей у його родину. ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідок Новожеланівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 39 від 11.01.2017 року № 8, 9 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навчаються в 9 та 7 класах даної школи з 01.09.2016 року.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Красноармійської райдержадміністрації (протокол № 6 від 01.06.2017 року) відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення його батьківських прав. Комісією встановлено, що батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Комісією рекомендовано надати до Краснорамійського міськрайонного суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно дітей.

З метою здійснення соціального захисту малолітніх, враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 164, 180 Сімейного кодексу України та інтересами дитини, орган опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації надав висновок від 13.06.2017 року № 01-0388-33 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовнолітниіх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.26),

Відповідач до судового засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час та день судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.24).

Представник третьої особи - Новожеланівської загальноосвітньої школи-інтернат №39, до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 20).

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження від 16.01.2001 р. та 17.05.2008 р. Батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5,6).

Згідно свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ОСОБА_4 (мати дітей) померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Новогродівка, свідоцтво видане виконкомом Желанівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 25(а.с.10).

Відповідно до довідки №141 від 16.06.2017 року, виданої Новожеланівською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат №39, ОСОБА_1 дійсно навчався в Новожеланівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат №39 Донецької обласної ради з 03.09.2009 до 30.05.2017. Закінчив повний курс названої школи. Відомості про батька в навчальному закладі відсутні, за час навчання дитини в школі батько сином не цікавився (а.с.6).

Згідно довідки №142 від 16.06.2017 року, виданої Новожеланівською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат №39, ОСОБА_2 дійсно навчається в Новожеланівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат №39 Донецької обласної ради з 01.09.2011 року. Відомості про батька в навчальному закладі відсутні, за час навчання дитини в школі батько донькою не цікавився (а.с.7).

Відповідно до характеристики ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, він зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Зарекомендував себе з позитивної сторони, однак потребує постійного контролю зі сторони вихователів та вчителів. Відомості про батька в закладі відсутні. За час навчання він не цікавився долею сина. Мати померла в грудні 2016 року. За хлопцем піклується рідний брат матері, який намагається приділяти уваги вихованню, відвідував в інтернаті, постійно телефонував, цікавиться життям дитини (а.с.8).

Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вона зарекомендувала себе з позитивної сторони, відвідує танцювальний гурток, займається в дитячому хорі. Приймає активну участь в загальношкільних заходах та святах, має багато друзів. Виховувалась у неповній сім'ї, її виховувала мати. У грудні 2016 року померла її мати. За весь час навчання батько жодного разу не відвідував дівчинку та її брата ОСОБА_1. На час літніх канікул діти знаходяться у свого рідного дядька ОСОБА_7, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

Згідно листа Дружківського відділу поліції № 2063/203/06-2017 від 01.06.2017 року зазначається, що ОСОБА_3 до 2006 року мешкав у с. Желанне Ясинуватського району після чого виїхав до м. Яснувата Донецької області на постійне місце проживання і більше не повертався (а.с.11).

Висновком Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області від 13.06.2017 року визнано доцільним позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини, він не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не виявляє інтересу до дітей, не спілкується з ними, не виявляв щодо них батьківського піклування.

Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують

батьківських обов'язків.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню дітей, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своїх дітей належної турботи та уваги, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про стан їх здоров'я та розвитку, не спілкується з дітьми, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість.

Таким чином позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Іванівської сільської ради, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи: служба у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації, Новожеланівська загальноосвітня школа-інтернат №39 задовольнити.

Позбавити батьківських правОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь органу опіки та піклування Іванівської сільської ради аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 27.06.2017 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.М.Хмельова