Справа № 513/254/17
Провадження № 2/513/351/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Златіної О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації та служби у справах дітей ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області і служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 21 вересня 2010 року по 24 квітня 2013 року. Шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає з позивачкою. З дня народження дитини відповідач не цікавився її життям, не відвідував її, за п'ять років дочка не отримала жодного подарунка на день народження. Дитина не знає свого батька, взагалі його не бачила. Позивачка здійснює нагляд за станом здоров'я дитини з моменту народження, займається її вихованням. Крім того, вона має рідню за кордоном і не може відвідати своїх родичів через відсутність нотаріального дозволу батька на виїзд дитини за кордон.

На думку позивачки, зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Посилаючись на ці обставини, позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 24 квітня 2017 року орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області були залучені до участі у даній справі та зобов'язано орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області надати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору (а.с.43).

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Надав заяви, в яких просив розглянути справу без його участі, позов визнав, не заперечував проти задоволення позову (а.с.41, 52).

Представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області та служби у справах дітей ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову.

Враховуючи, що малолітня ОСОБА_4 не може висловити свою думку щодо позовних вимог, суд не вислухав її думку.

Заслухавши позивачку, думку представника органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації та служби у справах дітей, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

З 21 вересня 2010 року сторони перебували у шлюбі.

Як видно з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 24 квітня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття з матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 09 квітня 2014 року, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 350 гривень щомісячно до її повноліття (а.с.9-10).

З розрахунку заборгованості за аліментами, наданого Саратським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, заборгованість відповідача ОСОБА_3 за аліментами на утримання дочки ОСОБА_4 за період з 21 січня 2014 року по 31 серпня 2016 року складає 10962,90 гривень (а.с. 15-16).

Довідка Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області № 09 від 04 січня 2017 року, підтверджує, що позивачка ОСОБА_1 разом із дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1. З лютого 2016 року проживає в смт. Саврань у будинку своєї сестри разом із дітьми (а.с. 12).

Згідно довідки-характеристики, виданої Вільшанською сільською радою Савранського району Одеської області 13 березня 2017 року за № 78, ОСОБА_1 проживає разом із дочками в АДРЕСА_1 Позивачка характеризується позитивно, зауважень не має, в сільську раду не викликалась. Скарг та заяв на неї не надходило, в громадських місцях поводить себе добре, компрометуючих матеріалів стосовно ОСОБА_1 сільська рада не має (а.с. 22).

З довідки Вільшанського дошкільного навчального закладу «Чебурашка» Савранського району Одеської області ради вбачається, що дитина ОСОБА_4 з 08 серпня 2016 року по 04 жовтня 2016 року відвідувала дошкільний навчальний заклад. Дитина приводила завжди мати, дівчинка була завжди охайно одягнена, педикульозу та шкіряних захворювань жодного разу не виявлено. Батько у вихованні дитини участі не приймав (а.с.21).

Відповідно довідки Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області № 56-02-12 від 24 квітня 2017 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 40).

З характеристики ОСОБА_3, виданої Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області 05.10.2016 року, встановлено, що ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони, зауважень не має, в сільську раду не викликався, алкогольні напої не вживає. Скарг та заяв щодо нього не надходило. В селі користується повагою (а.с.14).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06 червня 2017 року, ОСОБА_3 проживає з матір'ю ОСОБА_7, 1955 року народження. ОСОБА_3 ніде не працює за станом здоров'я (шизофренія), доглядає свою матір, яка потребує постійного стороннього догляду, фактично проживають на одну пенсію матері. На момент обстеження будинок знаходиться в задовільному стані, в будинку та на подвір'ї панує чистота, порядок. Продуктами довготривалого зберігання, водопостачання, електроенергією забезпечені. Підсобне господарство не ведуть, користуються присадибною ділянкою. Санітарний стан будинку відповідає встановленим чинним законодавством нормам, сім'я малозабезпечена, потребує соціального захисту і підтримки (а.с. 71).

З листа Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» за № 524 від 01 червня 2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: F-20/0 (Шизофренія. Параноїдна форма. Безперервний тип протікання) (а.с.69).

Згідно відповіді Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 11.05.2017 року № 1339/06, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на обліку не знаходиться та пенсію не отримує (а.с.59).

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Частина 8 ст.7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.3 ст.15 СК України якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов'язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п. 17 зазначеної постанови роз'яснено, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Під час розгляду справи знайшов підтвердження факт, що відповідач не належним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо дитини, однак така поведінка батька обумовлена його станом здоров'я та наявною у нього психічною хворобою, що не може розцінюватися як свідоме нехтування батьківськими обов'язками.

Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем ОСОБА_3, оскільки відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд не приймає до уваги визнання відповідачем позову та ухвалює рішення, яке повинно захистити права усіх учасників процесу.

Визнання позову відповідачем суперечить закону, оскільки позбавлення особи батьківських прав можливе лише у разі свідомого нехтування батьківськими обов'язками.

Із матеріалів справи вбачається, що орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області надав висновок 15 травня 2017 року № 02-34/544 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 (а.с. 54-55).

Відповідно до частин 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Зазначений висновок органу опіки та піклування від 15 травня 2017 року вказаним вимогам не відповідає, тому що до надання висновку умови проживання відповідача обстежені не були, не були витребувані його характеристики, не взято до уваги повідомлення КЗ "Саратська центральна лікарня" № 417 від 28.04.2017 року про наявність у ОСОБА_3 психічного захворювання (а.с. 58). З висновку незрозуміло, чому позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини; вирішальним аргументом для позбавлення відповідача батьківських прав у висновку зазначено те, що на комісію з питань захисту прав дитини ОСОБА_3 надав заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи недостатню обґрунтованість та безпідставність даного висновку, суд з ним не погоджується і не приймає його до уваги.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-8,10,11, 57-60, 212-215 ЦПК України, ч.3 ст. 15, ст. 164 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області, служба у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька