Справа № 642/3767/17
Провадження № 2-о/642/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Вікторова В.В.

за участю секретаря Лозоватої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Холодногірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Донецьку Донецької області.

В обґрунтування заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зоні проведення АТО - у м. Донецьку, Донецької області, в медичному закладі (Донецьке клінічне регіональне територіальне медичне об'єднання, м. Донецька, Україна) народила дитину - доньку, про що їй було видано медичне свідоцтво за № 356/562 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На час народження дитини перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Дитині надали ім'я - ОСОБА_2, у зв'язку з чим просить встановити факт народження дитини.

В судове засідання заявниця не з'явилася, справу просила розглядати без її участі та без участі її адвоката.

Зацікавлена особа Холодногірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про дату та час слухання справи також повідомлений був належним чином, в судове засідання представник не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Донецьку Донецької області народила дитину жіночої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 356/562 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданим Донецьким клінічним регіональним територіальним медичним об'єднанням, м. Донецька.

Народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Реєстрація народження дитини, відповідно до ст.144 Сімейного Кодексу України, провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження. Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання батьками цього обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постанової Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Стеттею 7 Закону України «Про громадянство України» чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно ч. 2 ст 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

У пункті 1, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 зазначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Пунктом 2, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених затверджених наказом Міністерства Юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (вищезазначена форма №103-l/o).

Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Частинами 2, 3, 4 ст 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, для проведення державної реєстрації народження її дитини є об'єктивні перешкоди, з метою захисту законних прав та інтересів її дитини, вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження нею доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року на тимчасово окупованій території в м. Донецьку Донецької області.

Законом не передбачено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, а встановлення факту народження ОСОБА_1 дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Донецьку Донецької області, надасть можливість їй отримати свідоцтво про народження доньки, видане державним органом України.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення в судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 17,18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Холодногірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка народилася у м. Донецьку, Донецької області, Україна, про що було видане медичне свідоцтво про народження № 356/562 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, матір'ю якої є - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, код іпн - НОМЕР_1; адреса реєстрації: 86149, Україна, АДРЕСА_2. Батько - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, код іпн - НОМЕР_2, адреса реєстрації: 86119, Україна, АДРЕСА_1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.В.Вікторов