УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кузнецова Д. В при секретарі Родак Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі подання державного виконавця Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2, виданого боржникові за наявності заборгованості за кредитним договором № MR14GK0400046 від 26.12.2006 року в розмірі 254686,57 грн. та судового збору в розмірі 2697,51 грн., та невиконання рішення суду. Заявлену вимогу державний виконавець обґрунтував тим, що боржник добровільно рішення суду не виконує, заборгованість за кредитним договором не сплачує, на виклики державного виконавця не реагує, за останнім місцем мешкання не проживає, місце знаходження боржника не встановлено. Станом на 17.07.2017 року боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду, та боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

У судове засідання державний виконавець не зявився, в заявленому поданні просив справу вирішити за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 264/3386/15-ц від 03.07.2015 року, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором № MR14GK0400046 від 26.12.2006 в розмірі 254686,57 грн. та судового збору в розмірі 2697,51 грн.

Виконавче провадження відкрито 11 квітня 2016, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50791236.

Державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно відповідей Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби МРЕВ за боржником будь-якого рухомого та не рухомого майна, яке належить на праві приватної власності не зареєстровано. При виході державного виконавця за адресою було встановлено, що боржник за даною адресою не мешкає. При здійснені державним виконавцем заходів щодо розшуку майна, виявилися безрезультатними. Згідно відповіді ДПІ боржник не перебуває на податковому обліку як фізична-особа підприємець, база даних не містить місце роботи боржника. Згідно відповіді з Управління ПФУ, боржник пенсію не отримує. За місцем мешкання боржника, майно на яке може бути звернено стягнення не встановлено.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України « Пров виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що таке обмеження може бути застосоване, якщо громадянин України ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

З наведених норм вбачається, що підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон є вчинення ним дій, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду. З обєктивної сторони «ухилення від виконання зобовязань» це такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

При розгляді подання державного виконавця судом було встановлено, що боржник ухиляється від виконання ним своїх зобов'язань, що підтверджується сумою існуючої заборгованості за кредитним договором, а також уникає викликів державного виконавця, змінив місце проживання та виїхав в 2014 році за межі України і з того часу в країну не повертався.

Так, з представленого державним виконавцем виконавчого листа, виданого 03.07.2015 року на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22.06.2015 року, вбачається, що у боржника мається заборгованість за кредитним договором № MR14GK0400046 від 26.12.2006 року в розмірі 254686,57 грн. та судового збору в розмірі 2697,51 грн. Вказані обставини свідчать про свідоме та навмисне ухилення боржником від виконання покладених на нього обовязків за рішенням суду.

Крім того, відповідно до відомостей Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України, що свідчить про можливість ухилятись від виконання рішення суду. Виїзд в 2014 році за межі України та невиконання зобовязань за рішенням суду розцінюється судом як свідоме ухилення від виконання рішення суду.

В судовому засіданні було підтверджено також безрезультатні заходи, що були вжиті державним виконавцем для примусового виконання вказаного виконавчого документа та встановлення місця знаходження боржника.

Так згідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, розміру заборгованості за кредитним договором боржником, суд вважає законним та доцільним встановити боржнику обмеження щодо права пересування за межі України до моменту виконання обовязків покладених рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Кальміуського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який мешкає в АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України до моменту фактичного виконання зобовязань, покладених на нього відповідно до виконавчого листа № 264/3386/15-ц виданого 03.07.2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором № MR14GK0400046 від 26.12.2006 в розмірі 254686,57 грн. та судового збору в розмірі 2697,51 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5