Справа № 202/4915/16-ц
Провадження № 2/202/222/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління держпраці у Дніпропетровській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради, який в подальшому був неодноразово уточнений, в останнє 06 лютого 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15 вересня 1994 року позивач був прийнятий на роботу в КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради на посаду тренера-викладача з дисципліни «шахи». Наказом №32-к від 08 липня 2016 року позивач був звільнений з вищезазначеної посади за прогул на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП. Днем звільнення позивача цим наказом встановлено 13 липня 2016 року. При цьому, вищезазначений наказ було видано у перший день відпустки позивача, у звязку із чим останній не міг його отримати. 27 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу наказу про його звільнення, але отримав відмову. 28 липня та 01 серпня 2016 року позивач повторно звертався із заявами про отримання наказу про своє звільнення, однак відповіді не отримав. У звязку із чим, вважає, що його звільнення є не законним, оскільки відповідачем було порушено вимоги ст.47 КЗпП України, яка зобовязує у випадку звільнення працівника за ініціативою власника видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Також зазначає, що суперечить вимогам нормативних документів пункт 2 наказу №32-к від 08 липня 2016 року, яким днем звільнення позивача встановлено 13 липня 2016 року, коли позивач перебував у відпустці. Підставою для вищезазначеного наказу також називається те, що наказом КПНЗ «Дитячо-юнацька школа №11» ДМР від 15 червня 2016 року №17 для позивача було встановлено індивідуальний графік роботи на літній період, з яким позивач не був ознайомлений і тому не знав, чи повинен був 22 червня 2016 року працювати взагалі. На підставі викладеного просить поновити позивача на роботі в КПНЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради та на підставі ст.235 КЗпП України стягнути на його користь втрачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, допустивши негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі і стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Ухвалою суду від 18 листопада 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено управління держпраці у Дніпропетровській області.

В судовому засіданні позивач зі своїм представником позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Також зазначили, що відсутність позивача була зафіксована не на роботі, а в дитячому літньому таборі ЗОСШ №135 м.Дніпра. Разом з цим, в КЗОСЗШ №135 і, тим паче, у її літньому таборі такої навчальної дисципліни, як «шахи», ніколи в навчальних планах не існувало. Таким чином ОСОБА_1 у цій школі жодним чином перебувати на роботі, як зазначено у наказі №32-к від 08 липня 2016 року «про звільнення за прогул», не міг. Також, кожний окремо, зазначили, що проведення занять з шахів тренерами КПНЗ «ДЮСШ №11» у таборі КЗО СЗШ №135 можливо лише за наявності відповідної угоди про співпрацю, яку на літній період 2016 року між КПНЗ «ДЮСШ №11» та СЗШ №135 укладено не було. Крім того зазначили, що не передбачено жодною нормою законодавства право направляти своїх викладачів на роботу в інший навчальний заклад у будь-якому статусі. Адже згідно ч.1 ст.105 КЗпП України суміщення професій (посад) працівником допускається виключно на одному й тому ж підприємстві. Також представником позивача було надано розрахунок середньомісячної заробітної плати, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2016 року по 31 липня 2017 року, розмір якої склав 53516,64 грн.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у позові відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначили, що 30 травня 2016 року від ОСОБА_1 надійшла заява, якою він просив у літній період з 01 червня по 18 липня 2016 року дозволити йому проводити заняття на базі ЗОСШ №135. 13 червня 2016 року до ДЮСШ №11 надійшло звернення від директора ЗОСШ №135, в якому останнім висловлювалось прохання направити ОСОБА_1 до ЗОСШ №135 для проведення гуртка з шахів. Після бесіди з ОСОБА_1, розгляду його заяви від 30 травня 2016 року та звернення директора ЗОСШ №135, 15 червня 2016 року директором ДЮСШ №11 було видано наказ №17, яким для ОСОБА_1 було встановлено індивідуальний графік роботи на літній період, яким передбачено проведення ОСОБА_1 занять з шахів у пришкільному таборі відпочинку на базі ЗОСШ №135. Зазначений наказ є чинним та не оскаржувався ОСОБА_1 Зазначає, що вищезазначений наказ відповідає п.18 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, відповідно до якого у період канікул у загальноосвітніх навчальних закладах спортивна школа працює за окремим планом, затвердженим її директором. Таким чином, з виданням наказу №17 від 15 червня 2016 року ОСОБА_1 був зобовязаний його виконувати, а робота з проведення гуртка у ЗОСШ №135 стала трудовим обовязком ОСОБА_1 Також зазначили, що угода про співпрацю між КПНЗ «ДЮСШ №11» та СЗШ №135 укладається лише у навчальний період, а в літній період не є обовязковою.

Представник управління держпраці у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі. В матеріалах справи наявні заперечення проти позову, в яких представник управління держпраці у Дніпропетровській області просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що займає посаду директора СЗШ №135. На протязі останніх двох років ОСОБА_1 працював на базі СЗШ №135. В червні 2016 року вона звернулась до директора ДЮСШ №11 із проханням направити ОСОБА_1 для проведення гуртка з шахів у літньому таборі. Однак в червні 2016 року ОСОБА_1 практично не працював та графік, який був наданий директором КПНЗ «ДЮСШ №11» не виконував. 21 червня 2016 року начальник літнього табору доповіла їй, що ОСОБА_1 не виконує графік. 22 червня 2016 року комісія встановила, що 22 червня 2016 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15 серпня 1994 року працював тренером-викладачем з шахів у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Дитячо-юнацька спортивна школа № 11» Дніпропетровської міської ради.

Наказом 32-к від 08 липня 2016 року на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України ОСОБА_1 був звільнений з посади тренера-викладача з шахів комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 11» Дніпропетровської міської ради за прогул. Днем звільнення ОСОБА_1 встановлено 13 липня 2016 року.

Згідно вищезазначеного наказу 22 червня 2016 року зафіксовано відсутність тренера-викладача ОСОБА_1 на роботі протягом більше як три години, про що складено відповідні акти. Надати пояснення причин прогулу, який стався 22 червня 2016 року, ОСОБА_1 відмовився.

В судовому засіданні сторонами не оспорювався той факт, що п.18 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу передбачено, що у період канікул у загальноосвітніх навчальних закладах спортивна школа працює за окремим планом, затвердженим її директором.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

30 травня 2016 року директором ДЮСШ №11 було видано наказ №27-к, згідно якого тренера-викладача ОСОБА_1 було попереджено: у строк до 08 червня 2016 року пройти повторний інструктаж з охорони праці; у строк до 08 червня 2016 року надати адміністрації ДЮСШ №11 графік роботи на літній період 2016 року на базі ДЮСШ №11; у разі ненадання графіка роботи на базі ДЮСШ №11 згідно цього наказу ОСОБА_1 встановити наступний графік роботи на літній період: понеділок, вівторок, середа з 10.00 до 14.00; четвер, пятниця з 10.00 до 13.00.

З вищезазначеним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується актом від 01 червня 2016 року, складеного директором ДЮСШ №11 ОСОБА_3, заступником директора ОСОБА_6 та інструктором-методистом ОСОБА_7

13 травня 2016 року на адресу ДЮСШ №11 надійшло клопотання від ЗОСШ №135, в якому висловлювалось прохання направити ОСОБА_1 до ЗОСШ №135 для проведення гуртка з шахів.

30 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до директора ДЮСШ №11 із заявою, в якій, в тому числі просив у літній період з 01 червня по 18 липня 2016 року дозволити йому проводити заняття на базі ЗОСШ №135.

Наказом ДЮСШ №11 від 13 червня 2016 року №29-к , в звязку з проходженням 13 червня 2016 року тренером-викладачем ОСОБА_1 інструктажів з охорони праці та пожежної безпеки, останнього було допущено до роботи з 14 червня 2016 року згідно графіка його роботи на літній період 2016 року.

Наказом ДЮСШ №11 від 15 червня 2016 року №17 про індивідуальний графік роботи ОСОБА_1 на літній період 2016 року, приймаючи лист директора КЗО СЗШ №135 від 13 травня 2016 року, заяву ОСОБА_1 від 30 травня 2016 року та враховуючи, що останній 13 червня 2016 року пройшов інструктаж з охорони праці та протипожежної охорон, для ОСОБА_1 було встановлено індивідуальний графік роботи на літній період та з 16 червня 2016 року по 18 липня 2016 року дозволено проводити заняття з шахів у пришкільному таборі відпочинку на базі КЗО СЗШ №135 за наступним розкладом згідно заяви ОСОБА_1: понеділок, вівторок з 10.00 год. до 11.30; середа з 10.00 до 12.15; четвер з 10.00 до 11.30; пятниця з10.00 до 12.15, що становить 12 годин тижневого навантаження. Залишені 12 годин тижневого навантаження ОСОБА_1 відпрацьовує на базі ДЮСШ №11 за наступним графіком: понеділок, вівторок з 14.00 год. до 16.15; середа, четвер, пятниця з 14.00 до 15.30.

З вищезазначеним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується актом від 16 червня 2016 року, складеного директором ДЮСШ №11 ОСОБА_3, заступником директора ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_8

Зазначений вище наказ ДЮСШ №11 від 15 червня 2016 року №17 є чинним та не оскаржувався ОСОБА_1

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу.

Разом з цим, як убачається з акту, складеного 22 червня 2016 року директором ДЮСШ №11 ОСОБА_3, методистом ОСОБА_7 та головним бухгалтером ОСОБА_8 в приміщенні КЗО СЗШ №135 в 12 год.15 хв., тренер-викладач ОСОБА_1 був відсутній на зайняттях з шахів пришкільному таборі відпочинку на базі КЗО СЗШ №135 з 10 год. до 12 год.15 хв. 22 червня 2016 року (згідно розкладу занять, затвердженого наказом ДЮСШ №11 від 15 червня 2016 року №17).

Вищезазначений факт у судовому засіданні також підтвердив директор СЗШ №135 ОСОБА_5, яка була допитана в якості свідка.

Крім того, цього ж дня, 22 червня 2016 року, директором ДЮСШ №11 ОСОБА_3, методистом ОСОБА_7 та головним бухгалтером ОСОБА_8 о 15 год. 30 хв. в приміщенні ДЮСШ №11, було складено акт про те, що 22 червня 2016 року тренер-викладач ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в ДЮСШ №11 з 14 год. до 15 год. 30 хв. (згідно розкладу-графіку роботи по наказу ДЮСШ №11 від 15 червня 2016 року №17).

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що не памятає чи працював він 22 червня 2016 року.

Аналогічні акти були складені директором ДЮСШ №11 ОСОБА_3, методистом ОСОБА_7 та головним бухгалтером ОСОБА_8 23,24,29,30 червня, 01,02,04,05,06,07,08, 11,12 липня 2016 року про те, що у вищезазначені дні ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці.

Актом від 06 липня 2016 року, складеного в Індустріальному районному судді м.Дніпропетровська директором ДЮСШ №11 ОСОБА_3, адвокатом ОСОБА_4, інструктором-методистом ОСОБА_7 підтверджується той факт, що директор ДЮСШ №11 ОСОБА_3 звернувся до тренера-викладача ОСОБА_1 з проханням надати письмові пояснення відсутності останнього на робочому місці в пристосованому таборі відпочинку «Сонечко» при КЗО СЗШ №135 ДМР та в ДЮСШ №11 22,23,24,29,30 червня, 01,02 липня 2016 року, на що ОСОБА_1 відповів, що ніяких пояснень надавати не буде.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випаду прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наказ директора ДЮСШ №11 від 08 липня 2016 року №32-к про звільнення тренера-викладача з шахів комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа № 11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України є законним та обґрунтованим, у звязку із чим скасуванню не підлягає.

Посилання позивача на той факт, що його не було ознайомлено з вищезазначеним наказом про звільнення спростовується матеріалами справи. Так, в матеріалах справи маються поштові повідомлення, згідно яких позивачу направлялась копія наказ №32-к від 08 липня 2016 року.

Також, на думку суду, є безпідставними доводи позивача та його представника про те, що ОСОБА_1 у КЗО СЗШ №135 жодним чином перебувати на роботі не міг, на підставі того, що його робочим місцем є саме ДЮСШ №11, оскільки індивідуальний графік роботи ОСОБА_1 на літній період 2016 року, приймаючи лист директора КЗО СЗШ №135 від 13 травня 2016 року та заяву самого ОСОБА_1 від 30 травня 2016 року, був встановлений наказом ДЮСШ №11 від 15 червня 2016 року №17, згідно якого, як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 дозволено проводити заняття з шахів у пришкільному таборі відпочинку на базі КЗО СЗШ №135 за наступним розкладом: понеділок, вівторок з 10.00 год. до 11.30; середа з 10.00 до 12.15; четвер з 10.00 до 11.30; пятниця з 10.00 до 12.15, що становить 12 годин тижневого навантаження. Залишені 12 годин тижневого навантаження ОСОБА_1 відпрацьовує на базі ДЮСШ №11 за наступним графіком: понеділок, вівторок з 14.00 год. до 16.15; середа, четвер, пятниця з 14.00 до 15.30.

Суд також враховуєте, що роботу тренера-викладача та керівника гуртка з шахів ОСОБА_1 виконував як найманий працівник ДЮСШ №11 та з ЗОСШ №135 у трудових відносин не перебував, у звязку із чим посилання позивача та його представника на порушення адміністрацією ДЮСШ №11 вимог ч.1 ст.105 КЗпП України є безпідставними.

Безпідставними є також і твердження позивача та його представника про те, що проведення занять з шахів тренерами КПНЗ «ДЮСШ №11» у таборі КЗО СЗШ №135 можливо лише за наявності відповідної угоди про співпрацю, яку на літній період 2016 року між КПНЗ «ДЮСШ №11» та СЗШ №135 укладено не було, оскільки така вимога законодавством не встановлена.

Щодо не внесення адміністрацією КПНЗ «ДЮСШ №11» у трудову книжку ОСОБА_1 запису про звільнення, суд зазначає наступне. Трудова книжка ОСОБА_1, на день його звільнення, була відсутня в КПНЗ «ДЮСШ №11», оскільки була надана ОСОБА_1 на підставі заяви останнього для надання у пенсійний фонд від 21 березня 2016 року. Після отримання трудової книжки, ОСОБА_1 її до ДЮСШ №11 не повертав, ще у судовому засіданні не заперечувалось позивачем.

Щодо дати звільнення, суд зазначає наступне.

Пункт 2 наказу №32-к від 08 липня 2016 року в якому зазначено, що днем звільнення ОСОБА_1 встановлено 13 липня 2016 року не відповідає вимогам п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Міністерства юстиції України Мінсоцзахисту України від 29 липня 1993 року №58. Однак вказана обставина не порушує процедуру звільнення за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, що також підтверджується актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №313/4.4-7, складеного головним управлінням держпраці у Дніпропетровській області 15 липня 2016 року.

Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і той факт, що ОСОБА_1 було звільнено під час відпуски, оскільки наказ ДЮСШ №11 від 16 червня 2016 року №30-к про надання позивачу відпустки з 19 липня 2016 року був скасований наказом ДЮСШ №11 від 16 червня 2016 року №30-к.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді тренера-викладача з шахів у Комунальному позашкільному навчальному закладі «Дитячо-юнацька спортивна школа № 11» Дніпропетровської міської ради задоволенню не підлягають.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про його поновлення на роботі, у звязку із чим, враховуючи те, що у задоволенні позову в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі відмовлено, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДЮСШ №11 слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючи ст.ст. 3, 10,11, 60, 61,209,213-215, 218 ЦПК України, ст.139, п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління держпраці у Дніпропетровській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення буде виготовлений до 08 серпня 2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.