АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/4360/16-ц Головуючий суддя І інстанції Труханович В.В.
Провадження № 22-ц/790/4490/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів довічного утримання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів -Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гаврилова Світлана Анатоліївна про розірвання договору довічного утримання.

В обґрунтування позову зазначає, що є пенсіонером за віком та самотньою людиною, оскільки не має близьких родичів.

Вона є власницею квартири АДРЕСА_3

17 січня 2016 року з нею стався нещасний випадок, вона впала та отримала перелом лівого плеча, ребра та струс головного мозку, у зв'язку з чим проходила лікування.

Внаслідок отримання ушкоджень, похилого віку, відсутністю родичів, вона не мала можливості самостійно себе обслуговувати. Їй почали допомагати сусіди, у тому числі і ОСОБА_1, яка попросила ключі від квартири, мотивуючи це своїм щирим бажанням допомагати та піклуватися за нею.

Сподіваючись на дійсно щиру та добровільну допомогу від сусідки вона передала останній ключ від квартири. Наступного дня вона помітила, що стали зникати її особисті речі: телефонна (записна) книжка, потім зник мобільний телефон і документи на квартиру. ОСОБА_1 пояснювала, що вона забрала речі до себе на зберігання.

27 січня 2016 року відповідачка привезла до неї приватного нотаріуса Гаврилову С.А. з незрозумілими документами, на яких вона повинна була поставити свій підпис. Їй пояснили, що це для того, щоб ОСОБА_1 могла їй допомагати.

Після лікарні перебувала у поганому стані, її турбували болі, вона не усвідомлювала, що підписує.

Після підписання цих документів ОСОБА_1, скориставшись генеральною довіреністю, зняла з банківських рахунків її заощадження у сумі 51 088,00 грн. Крім того, з квартири здійснила крадіжку її речей.

22 березня 2016 року вона дізналася, що насправді підписала договір довічного утримання та генеральну довіреність на ім'я ОСОБА_1 з правом отримання усіх належних їй матеріальних цінностей та грошових коштів.

Довіреність була скасована 24 березня 2016 року за її письмовою заявою. Зазначає, що ОСОБА_1 умови договору не виконує та не надає необхідний догляд.

У червні 2017 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та остаточно просить розірвати договір довічного утримання, укладений 27 січня 2016 року між нею та ОСОБА_1; скасувати запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстровим номером 13023497 від 27.01.2016 року на АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1; зняти заборону відчуження спірного нерухомого майна; повернути сторони у первинний стан та зареєструвати право власності на спірну квартиру на її ім'я.; стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Зазначили, що всі умови договору довічного отримання виконувалися.

3-тя особа приватний нотаріус ХМНО Гаврилова С.А. в судовому засіданні позов ОСОБА_2 підтримала.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 27 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А., зареєстрований в реєстрі за №87.

Повернуто сторони у первісний стан, визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Скасовано обтяження у вигляді заборони відчуження майна - квартири АДРЕСА_2, накладене приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А. у зв'язку з посвідченням договору довічного утримання 27 січня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що нею виконувались умови договору довічного утримання та надавалась допомога позивачці, про що складались відповідні акти(прибирання та прання білизни).

Відносно грошової допомоги у розмірі 500 гривень щомісячно, то умови договору не містять приписів щодо необхідності набувачем здійснення щомісячних виплат у розмірі 500 гривень на користь відчужувача, а лише містять посилання на те, що розмір допомоги, яка надається за договором (годування, прибирання, прання та інше), складає 500 гривень на місяць.

Після того, як позивач змінила місце проживання, та вона була не в змозі надавати допомогу їй за договором, нею здійснювалося перерахування грошових коштів у розмірі 500 гривень щомісячно в якості грошового еквіваленту, передбаченої за спірним договором допомоги.

Позивачка ухилялася від прийняття виконання за спірним договором для того, щоб у подальшому використати цю обставину як доказ неналежного виконання умов договору.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що відповідачкою не надається допомога, передбачена умовами договору.

Відповідно до вимог ст. 744; 746 ч.1; 749 ч.1; 751; 755 ч. 1 ЦК за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я.

У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 27 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір довічного утримання, згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_1 належну їй трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 а ОСОБА_1 зобов'язується довічно утримувати позивачку, надаючи їй необхідне харчування і одяг, забезпечуючи за нею належний догляд та необхідну медичну допомогу, також один раз на тиждень прибирати у вищевказаній квартирі, прати білизну, купувати за свій рахунок один раз на тиждень продукти, купувати за свій рахунок в разі необхідності медикаменти.

Вартість матеріального забезпечення встановлена в розмірі 500 грн. щомісячно.

Між тим, ОСОБА_1 покладені на неї зобов'язання не виконувала.

Як зазначає позивачка, відповідачка не надавала їй ніякої допомоги, не піклується, продукти харчування та ліки не купуються; в квартирі не прибирається.

Такі пояснення підтверджуються пояснення свідків, які зазначили, що у ОСОБА_2 дійсно їжа була відсутня, вона була голодна, у безпорадному стані; в квартирі бруд, неприємний запах.

Вони деякий час приносили ОСОБА_2 їжу і жодного разу ОСОБА_1 не бачили, а наприкінці березня ОСОБА_2 переїхала до своєї подруги, оскільки сама проживати не могла, враховуючи її стан, а допомоги їй ОСОБА_1 не надавала.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про розірвання договору.

Посилання ОСОБА_1, що вона надавала належну допомогу та здійснювала догляд за ОСОБА_2 - безпідставне.

Допитані зі сторони відповідачки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 систематичності виконання обов'язків ОСОБА_1 не бачили, а свідок ОСОБА_7 є заінтересованою особою як співмешканець ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_1, що вона не мала можливості надавати допомогу, окрім пересилання коштів, оскільки ОСОБА_2 виїхала з квартири і де вона перебувала їй не відомо - безпідставне.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_2 вимушена була виїхати з квартири у зв'язку з ненаданням їй допомоги ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 червня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: