Справа № 195/998/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

27.07.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна спільної часткової власності та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна спільної часткової власності та визнання права власності на майно.

Представник позивача обґрунтовує вимоги тим, що 14 вересня 2006 року помер ОСОБА_4, який доводиться позивачу чоловіком, а відповідачам батьком.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді:

- житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Стрюківка, вул. Набережна, 49, Томаківського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі спільної сумісної власності з позивачем відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 939 від 26.07.1988 року зареєстрованого в реєстрову книгу за № 3-79;

- земельної ділянки площею 0,46 гектарів, яку передано для присадибної ділянки 0,25 га та підсобного господарства 0,21 га, яка розташована на території с.Стрюківка, Виводівської сільської ради, Томаківського району Дніпропетровської області та належала померлому на підставі спільної сумісної власності з позивачем відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 002681 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115/488.

Відповідно до вимог чинного законодавства позивач та відповідачі прийняли спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Утримувачем житлового будинку, після смерті спадкодавця, фактично являється одна позивач по справі. Про порядок поділу майна з відповідачами домовитися не може, також останні відмовляються брати участь в утриманні будинку та оформленні своїх спадкових прав на нього, тому спільне володіння зазначеними нерухомими обєктами окремо в частках (у спільній частковій власності) є недоцільним.

На сьогоднішній день вона не може дійти згоди з відповідачами щодо порядку поділу всього спадкового майна в натурі, тому спір може бути вирішений судом.

Позивач, вважає, що розподіл спільного спадкового майна частками неможливий, то його можливо розділити неподільно визнавши право власності за останньою, так як відповідачі своїми діями фактично відмовились від прийняття зазначеного спадкового майна у володіння та утримання.

Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі подали до суду також письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначили, що проти позовних вимог не заперечують та визнають позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

14 вересня 2006 року помер ОСОБА_4, який доводиться позивачу у справі чоловіком, а відповідачам батьком.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 098586, свідоцтвом про одруження серії VІ-УР № 140674, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії VІІ-УР № 0415202, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії VІІ-УР № 1255974.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді:

- житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Стрюківка, вул. Набережна, 49, Томаківського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі спільної сумісної власності з позивачем відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 939 від 26.07.1988 року зареєстрованого в реєстрову книгу за № 3-79;

- земельної ділянки площею 0,46 гектарів, яку передано для присадибної ділянки 0,25 га та підсобного господарства 0,21 га, яка розташована на території с.Стрюківка, Виводівської сільської ради, Томаківського району Дніпропетровської області та належала померлому на підставі спільної сумісної власності з позивачем відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 002681 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115/488.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог чинного законодавства сторони у справі прийняли спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 48016945 від 09.06.2017 р. (а.с.13).

З копії спадкової справи № 19/2007 виданої 15.05.2007 р., що надійшла з державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області на запит суду 24.07.2017 р. за вх. № 2839, за клопотанням представника позивача, суд вбачає, що 19.01.2007 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, дійсно зверталися сторони у справі, при цьому вбачається, що інші спадкоємці відсутні.

Із технічного паспорту на будинок, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР» станом на 15.06.2017 року, вбачається, що згідно експлікації до плану житлового будинку з будівлями та спорудами, загальна площа його становить 52,90 кв.м., житлова площа становить 27,20 кв.м. Будинок не є аварійним та придатний до користування.

Зазначені обставини підтверджуються: довідкою № 310 від 21.06.2017 року наданою КП «Томаківське БТІ» ДОР та зазначеними Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 002681 ( а.с. 14,15,19).

Як зазначає позивач, вона не могла дійти згоди з відповідачами щодо порядку поділу всього спадкового майна в натурі, тому спір може бути вирішений судом.

У даному випадку розподіл спільного спадкового майна частками неможливий, то його можливо розділити неподільно визнавши право власності за останньою, так як відповідачі своїми діями фактично відмовились від прийняття зазначеного спадкового майна у володіння та утримання, заперечень щодо позовних вимог не надали, а навпаки позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Згідно з висновком ТОВ «Грандторгстрой» дійсна вартість житлового будинку станом на 23.06.2017 року складає 27 620,00 грн., дійсна вартість земельної ділянки складає 17 063,00 грн.( а.с. 20, 21).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Визнання права власності на нерухоме майно за позивачем не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ст. 365 ЦК України право на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду, якщо спільне володіння і користування майном неможливе.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Із наведених вище обставин вбачається, що в наявності є належні та достатні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, а просить сплачений судовий збір зарахувати до держави, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування вказаних витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 31, 79, 88, 114, 118, 119, 120,174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 355, 356, 358, 360, 361, 365, 367, 377, 1216, 1218, 1258, 1268 ЦК, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна спільної часткової власності та визнання права власності на майно задовольнити.

Поділити майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємицею першої черги після смерті її чоловіка, право власності на:

- житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно експлікації до плану житлового будинку Технічного паспорта виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР» станом на 15.06.2017 року житловий будинок загальною площею 52,90 кв.м.; житловою площею 27,20 кв.м.; згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: Житловий будинок «А-1» площею 59,70 кв.м.; Прибудова «а-1» площею 10,00 кв.м.; Прибудова «а-2» площею 11,30 кв.м.; Літня кухня «Б» площею 19,30 кв.м.; Прибудова «б» площею 8,40 кв.м.; Сарай «В» площею 32,20 кв.м.; Сарай «Г» площею 18,90 кв.м.; Сарай «Д» площею 9,10 кв.м.; Гараж «Е» площею 18,00 кв.м.; Сарай «Ж» площею 11,50 кв.м.; убиральня «З» 1 штука; Погріб «К» площею 5,00 кв.м., який належав ОСОБА_4 на підставі спільної сумісної власності з ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 939 від 26.07.1988 року зареєстрованого в реєстрову книгу за № 3-79;

- земельну ділянку площею 0,46 гектарів, яку передано для присадибної ділянки 0,25 га та підсобного господарства 0,21 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі спільної сумісної власності з ОСОБА_1 відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 002681 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115/488, що знаходяться за адресою: с.Стрюківка, вул. Набережна, 49, Томаківського району Дніпропетровської області.

Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн. залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5