Провадження №2/193/11/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

19 липня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В при секретарі: Мельниковій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

05 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України звернулося до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 10 695, 89 грн. та судові витрати в сумі 1 218,00 грн. (а.с. 3-4).

25 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України звернулося до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 48 220, 45 грн. та судові витрати в сумі 1 378, 00 грн. (а.с . 183-184).

19 травня 2016 року позовну заяву, яка надійшла до суду 05 січня 2016 року обєднано в одне провадження із позовом, який надійшов 25 січня 2016 року та присвоєно обєднаній справі №193/5/16-ц. (а.с. 237).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 вересня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті була завдана шкода пасажиру ОСОБА_4 Витрати на лікування ОСОБА_4 склали 10 695, 89 грн.

Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2012 року.

27.11.2012 року ОСОБА_4, скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подала відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.

В звязку з настанням події ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 10695,89 грн. (витрати на лікування).

Крім того, в результаті ДТП з вини ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3 35, що на праві власності належить ОСОБА_5.

У звязку з чим, 28 грудня 2012 року представник власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, з метою отримання страхового відшкодування звернулася до ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, шляхом перерахунку на її рахунок грошових коштів.

У звязку з настанням події, передбаченої п. 1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування ОСОБА_4 розмірі 10 695, 89 грн. витрати на лікування та 48 220,45 грн. - на відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене та відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2 ст. 38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі страхового відшкодування у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача у сумі понесених витрат, що складає 58916 ( пятдесят вісім тисяч девятсот шістнадцять ) грн. 34 коп.

ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України зверталось до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 58916 ( пятдесят вісім тисяч девятсот шістнадцять ) грн. 34 коп. та судові витрати в сумі 2596 (дві тисячі пятсот девяносто шість) грн. 00 коп.

До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності свого представника.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позовну заяву залишити без задоволення.

Судом встановлено, що 04 вересня 2011 року приблизно о 02 год. 30 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_4, який належить йому на праві власності, рухався з боку АЗС «Сентеза» у напрямку автодороги «Дніпропетровськ-Миколаїв». Рухаючись по другорядній дорозі і підїжджаючи до перехрестя з автодорогою «Дніпропетровськ-Миколаїв», який розташований на 108 км+350 м. на території Софіївського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 не поступився дорогою транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, а саме, автомобілю НОМЕР_3 35 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався зі сторони м.Миколаїв в напрямку м. Дніпропетровська. В результаті ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_3 35 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_4 була завдана шкода у вигляду тілесних ушкоджень. Витрати на лікування ОСОБА_4 склали 10 695,89 грн., які були виплачені потерпілій ОСОБА_1 (транспортним) страховим бюро України ( а. с. 9-10). Вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2012 року (а. с. 5 - 6).

Згідно висновку №1124/12/12 експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Деу Нексія» державний номер У491 ВК 35, внаслідок його пошкодження у ДТП складає 56 204,90 грн. (а.с.192-197)

МТСБУ було виплачено ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 48 220,45 грн. (а.с. 211- 212).

Основними завданнями МТСБУ є здiйснення виплат iз централiзованих страхових резервних фондiв компенсацiй та вiдшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 п.39.2. п.п.39.2.1. Закону, тут і надалі в редакції Закону, що діяла на момент виникнення правовідносин).

Згідно зі ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 (транспортне) страхового бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1 п. ст.1.6.Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно зі ст. 22 п. 22.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Представник власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомила про страховий випадок, звернулася із заявою в МТСБУ з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем ( а. с. 185).

В звязку з настанням події, передбаченої ст.41 п.41.1 п. п. а Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України 26 лютого 2013 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 48 220,45 грн., що підтверджується наказом № 542 від 26 лютого 2013 року, платіжним дорученням № 1/20093 від 26 лютого 2013 року (а. с.211-212).

Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст. 38 п. 38.2 п.п. 38.2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

01 березня 2013 року МТСБУ надіслано лист відповідачу з пропозицією добровільно компенсувати витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування (а.с. 213).

Відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку.

Таким чином, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 58916,34 грн. ( 10 695, 89 грн. витрати на лікування та 48 220,45 грн. витрати на відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2596 (дві тисячі пятсот девяносто шість) грн. 00 коп. , що підтверджується квитанцією від 21 грудня 2015 року на суму 1218,00 грн. та платіжним дорученням №40781 від 05 січня 2016 року на суму 1378,00 грн, наявним в матеріалах справи, у зв"язку з чим такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 16, 1191 ЦК України, ст.ст.1, 22, 29, 38, 39, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 169, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2»янка Софіївського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 58916 (пятдесят вісім тисяч девятсот шістнадцять ) грн. 34 коп.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2»янка Софіївського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України судові витрати по справі в розмірі 2596 (дві тисячі пятсот девяносто шість) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Шумська