Справа № 510/2221/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні позову .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_1 від 24.03.1998 р.; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно якого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_1; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_1; копія свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1994 р. № НОМЕР_2, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1; копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.02.1961 р., між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, прізвище дружини після укладення шлюбу - «ОСОБА_5»; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5, помер - ІНФОРМАЦІЯ_3.; копія договору дарування від 14.11.1995 р., згідно якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_1; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2004 р., згідно якого ОСОБА_1 оформила спадщину у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3; копія витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, власники - ОСОБА_1 - ? частини, ОСОБА_3 - ? частини; звіт про проведення незалежної оцінки вартості квартири АДРЕСА_1 - 54 630 грн.; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, яка була донькою позивачки. За життя позивачка подарувала їй ? частину квартири АДРЕСА_3, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1994 р. № НОМЕР_2.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишила, таким чином спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом є мати спадкодавця - ОСОБА_1 (позивачка), спадкоємцем другої черги є сестра - ОСОБА_2 (відповідачка).

У шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартиру АДРЕСА_3. На іншу ? частину квартири свідоцтво про право на спадщину видано не було.

ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку п. 1, 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) р., шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та зверненням до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відмову від спадщини не заявляла. Відповідачка не претендує на частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 та не заперечує проти визнання права власності на неї за позивачкою.

Позивачка пізніше звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_3., однак їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Ці обставини змусили позивачку звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що залишилася після смерті доньки і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців першої черги не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Так як спадщина на майно ОСОБА_3 відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК України (1963 р.) встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не

закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно ст. 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (користування квартирою), а також поданням державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.Інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині, немає.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та не заявляла про відмову від неї, однак не може оформити її у зв'язку із обставинами, що не залежать від неї (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на ? частину квартири АДРЕСА_3., з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.)

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 553 ЦК України (1963), -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін