Справа №591/5072/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/1237/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

01 серпня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Резніченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 листопада 2016 року, відмовлено у задоволенні вказаного позову.

У травні 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся із заявою про поворот виконання рішення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави відмовлено (т. 1, а. с. 69-70).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 грудня 2014 року вказане рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову та звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 109-11).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року рішення апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд (т. 1, а. с. 149-151).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2016 року було частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», рішення місцевого суду скасовано та ухвалене нове рішення про звернення стягнення на предмет застави - спірний автомобіль (т.1, а.с.196-198).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року рішення апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд (т.1, а.с.223-227).

15 листопада 2016 року під час нового апеляційного перегляду постановлено ухвалу про залишення без змін рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2014 року (т. 1, а. с. 196-198).

Судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитно-заставний договір № SUC0AN11159174, за яким останній отримав 61821 грн. 17 коп. під 20,04 % річних строком до 07 липня 2015 року (т. 1, а. с. 16-26, 59-64).

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором відповідач надав в заставу банку автомобіль Deawoo Nexia 1.5, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Пунктом 13.2 зазначеного кредитного договору передбачено, що банк, не застосовуючи судових процедур, має право на власний розсуд обрати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет застави для задоволення забезпечених вимог з-поміж таких: а) передача предмета застави у власність банку для задоволення і погашення забезпечених вимог; б) продаж предмета застави банком третій особі відповідно до вимог законодавства України; в) звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса (у випадку нотаріального посвідчення договору); г) будь-яка інша процедура, дозволена законодавством України.

З метою врегулювання питання щодо погашення наявної заборгованості за кредитно-заставним договором відповідач добровільно передав банку придбаний за кредитні кошти технічно справний автомобіль разом з технічним паспортом та комплектом ключів і доручив реалізувати його за ринковою вартістю, а виручені кошти направити на погашення заборгованості, що підтверджується складеним і підписаним сторонами актом про приймання автомобіля позичальника від 26 лютого 2009 року (т. 1, а. с. 52).

06 березня 2009 року відповідачем видано довіреність, якою уповноважено співробітників ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснювати усі необхідні дії щодо відчуження автомобіля за ціною не нижчою 65000 грн. (т. 1, а. с. 53).

З довідки Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області від 29 вересня 2012 року слідує, що автомобіль Daewoo Nexia 1.5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знято з обліку за заявою ОСОБА_5, який діяв за дорученням від імені ОСОБА_3, на підставі довідки банку про погашення кредиту від 03 квітня 2009 року № 179 (т. 1, а. с. 55).

27 лютого 2015 року за Договором купівлі-продажу ПАТ КБ «ПриватБанк», який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 3 грудня 2015 року продав автомобіль, що був предметом застави ТОВ «Авто кредит Плюс» за 68100 грн.00 коп. (т.1, а.с.193).

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно зі ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягнення з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа.

Утім, рішення Апеляційного суду Сумської області від 3 грудня 2014 року, про поворот виконання якого ставить питання представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, не зверталося до виконання, виконавчий лист не видавався та виконавче провадження не відкривалося.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль був добровільно переданий ОСОБА_3 банку ще до звернення з позовом до суду, він надавав згоду на його реалізацію і зарахування виручених коштів від його реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із не реалізацією заставного майна протягом строку дії договору доручення, заставодержатель звернувся з відповідним позовом до суду і місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку про те, що сторони обрали позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави і відповідач виконав усі залежні від нього дії і виручені за реалізацію цього автомобіля кошти дійсно були зараховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, навівши з цього приводу, як того вимагає положення п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України, відповідні мотиви.

За таких умов, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону, тому її на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -