Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27.07.2017 р. 145/460/17

2/145/419/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі предстаника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 10.03.2017 року між ОСОБА_4 (право вимоги якого передано ОСОБА_2П.) та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 1 100 доларів США на строк до 13.03.2017 року.

На підтвердження укладення вказаного договору позики, 10.03.2017 р. ОСОБА_3 було видано розписку, з якої вбачається, що вона позичила у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 100 доларів США та зобов'язалась повернути їх у повному обсязі до 13.03.2017р.

30.03.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір уступки права вимоги (цесії). Відповідно до п.1.1. даного договору Цедент (ОСОБА_5В.) передав Цесіонарію (ОСОБА_2П.) належне йому право вимоги суми заборгованості (в тому числі нарахування фінансових санкцій та відсотків за користування грошима в порядку ч. 1 ст.1048 ЦК України), що виникла за борговою розпискою ОСОБА_3 від 10.03.2017 року, про взяття в борг у ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1 100 доларів США.

Пунктом 1.2. договору уступки передбачено, що загальна сума вимог до боржника, що передається становить 2 200 доларів США (з урахуванням повернення суми боргу в подвійному розмірі), що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 30.03.2017 року (27,04 грн. /1 доллар 1180) становить 59 488 гривень 00 копійок.

Таким чином до Позивача перейшли усі правові вимоги за розпискою Відповідачки, які належали ОСОБА_5 від 10.03.2017 року.

Таким чином, оскільки грошові кошти були передані ОСОБА_4 право вимоги якого перейшло до позивача у позику відповідачці.

Станом 03.04.2017 року заборгованість відповідачки перед позивачем складає 2 200 доларів США.

Офіційний курс гривні щодо іноземних валют встановлений Національним Банком України станом на 03.04.2017 року становить 1 долар США / 27.02грн., а тому заборгованість відповідачки перед позивачем з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 03.04.2017 року (1 долар США / 27.02 грн.) становить 2 200 * 27.02 = 59 444 гривні 00 копійок.

З огляду на те, що відповідач не приступив до виконання своїх обов'язків передбачених договором позики, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Загальна сума боргу відповідачки перед позивачем становить - 59 444 гривні.

Однак в порушення норм передбачених ст. 526, 530, 1046, 1047 ЦК України, вона взяте на себе зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 10.03.2017 року в розмірі 59 444 гривні та судовий збір в сумі 640,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоч про слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області від 11.04.2017 р. ОСОБА_3 значиться зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в яка одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 1 100 доларів США на строк до 13.03.2017 року, що стверджується наданою відповідачкою розпискою (а.с.4).

30.03.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір уступки права вимоги (цесії) (а.с.5), відповідно до п.1.1. якого договору цедент ОСОБА_5 передав цесіонарію ОСОБА_2 належне йому право вимоги суми заборгованості (в тому числі нарахування фінансових санкцій та відсотків за користування грошима в порядку ч. 1 ст.1048 ЦК України), що виникла за борговою розпискою ОСОБА_3 від 10.03.2017 року, про взяття в борг у ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1 100 доларів США.

Пунктом 1.2. договору уступки передбачено, що загальна сума вимог до боржника, що передається становить 2 200 доларів США (з урахуванням повернення суми боргу в подвійному розмірі), оскільки розпискою від 10.03.2017 року передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема у випадку неповернення позики в строк 13.03.2017 року відповідачка зобов'язалась повернути позику в подвійному розмірі, тобто в сумі 2 200 доларів США.

Офіційний курс гривні щодо іноземних валют встановлений Національним Банком України станом на 03.04.2017 року становить 1 долар США / 27.02грн. (а.с.6), а тому зсума боргу в національній валюті складає 59 444 грн. (2 200 * 27.02)

Суд вважає, що стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає 59 444 грн. боргу, а також відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу (640+3000).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 224-226, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, ст.ст.202, 509, 512, 514, 526, 530, 533, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

вирішив :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 10.03.2017 року в розмірі 59 444 гривні 00 копійок, судові витрати у сумі 3640 грн., а всього 63084 (шістдесят три тисячі вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ратушняк І. О.