Справа № 180/838/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Марганця в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину будинку за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на ? частину будинку №27 по вул.Весняній (Комуністичній) в м.Марганці Дніпропетровської області, яка зареєстрована за ОСОБА_2, померлою 25 березня 2004 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що будинок № 27 по вул.Комуністичній в м.Марганці Дніпропетровської області належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ? частині кожному. 25 березня 2004 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину вказаного будинку. Спадкоємцем за законом є її син, ОСОБА_4, який спадщину не прийняв. 12 березня 2006 року помер ОСОБА_3 Спадкоємцем за законом після його смерті є ОСОБА_5, який у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

05 вересня 2010 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, ОСОБА_3, на ? частину вищевказаного будинку.

У квітні 2006 року ОСОБА_5, який є громадянином ОСОБА_6 Федерації та проживав у м. Лангепас, запропонував їй переїхати жити у будинок, користуватися ним та підтримувати його, вона переїхала до будинку на постійне проживання. З того часу вона вільно користувалася будинком, сплачувала комунальні послуги, здійснювала поточні ремонти, вела господарство та 30 грудня 2009 року зареєструвалася у будинку. Вона на законних підставах заселилася до будинку, більше 10 років добросовісно та відкрито користується ним, сплачує комунальні послуги, за свій рахунок проводить поточний ремонт, зареєстрована в будинку.

На час її заселення до будинку не було відомо, чи була прийнята спадщина після смерті ОСОБА_2 на половину будинку, та хто саме її прийняв. ОСОБА_2 постійно проживала у Казахстані, де і померла. На цей час їй стало відомо, що спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв.

Вважає, що вона, ОСОБА_1, має право на визнання за нею права власності за набувальною давністю на ? частину будинку №27 по вул.Комуністичній (Весняній) в м. Марганці Дніпропетровської області.

Позивач та її представник надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення по справі залишила на розсуд суду.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до рішення Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про перейменування обєктів топоніміки міста» від 25 лютого 2016 року №172-5/VII вул.Комуністична перейменована у вул.Весняну.

Будинок № 27 по вул.Весняній в м.Марганці Дніпропетровської області належить:

- ? частина ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№ 1562 від 25.09.2010 року;

- ? частина ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№ 3716 від 13.10.1990 року (а.с.10).

25 березня 2004 року ОСОБА_2 померла в м.Алмати, Республіка Казахстан (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину будинку № 27 по вул.Комуністичній в м.Марганці Дніпропетровської області.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.07.2017 року (а.с.40) спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Отже, протягом 2004-2017 років ніхто не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті.

Згідно копії заяви ОСОБА_4, завіреної нотаріусом ОСОБА_7 в м. Алмати, Республіки Казахстан, 02.06.2007 року, намірів приймати спадщину після смерті матері, ОСОБА_2, він не має. Претензій з приводу оформлення спадщини не буде мати (а.с.50).

У будинку № 27 по вул.Комуністичній в м.Марганці зареєстрована лише ОСОБА_1 з 30.11.2009 року (домова книга; а.с.8-9).

16 травня 2017 року головою квартального комітету 13 кварталу виконкому Марганецької міської ради ОСОБА_8 видано довідку за № 210 про те, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою вул.Весняна (Комуністична), 27 в м.Марганець одна, проживає з травня 2006 року по теперішній час (а.с.7).

Також, головою квартального комітету 13 кварталу виконкому Марганецької міської ради ОСОБА_8 складено акт в присутності жильців-сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та 25-а відповідно) про те, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з травня 2006 року і по цей час (а.с.48).

Крім того, позивачем надано інші документи, що підтверджують факт її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Комуністичній) в м.Марганець протягом десяти років, а саме: повідомлення про надання субсидій (а.с.52-56, 63), акт про встановлення побутового газового лічильника після держперевірки (а.с.57), договір на користування електричною енергією (а.с.58), договір про надання послуг з постачання холодної води (а.с.59), угода про надання послуг з газопостачання (а.с.62) та інші (а.с.60-61, 64).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно розяснень, викладених у пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Як встановлено судом, з 2006 року по теперішній час, тобто більше 10-ти років, позивач ОСОБА_1 добросовісно, відкрито безперервно володіє, користується будинком № 27 по вул.Веселій в м.Марганець, проживає в ньому, сплачує комунальні послуги, веде господарство.

За таких обставин позивач набуває право власності на вказане нерухоме майно.

При цьому, ? частина вказаного будинку є безхазяйною, тобто не має власника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

На підставі ст.ст.328, 344, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на ? частину будинку № 27 по вул.Весняній (Комуністичній) в м.Марганці Дніпропетровської області, яка зареєстрована за ОСОБА_2, померлою 25 березня 2004 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна