Справа № 183/2072/17
№ 2/183/1835/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Дем'яненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Керносівської сільської ради Новомосковського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею право власності:

- на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що її батьку, ОСОБА_6, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_6 належали грошові внески, земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що розташований в с.Орілька Новомосковського району Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями за законом після його смерті є дружина - ОСОБА_2 та доньки - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 В установлений законом строк ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявами про відмову прийняття спадщини. 12 квітня 2017 року ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, після чого була заведена спадкова справа №430/ 2015. 12 квітня 2017 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески, на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в с.Орілька Новомосковського району Дніпропетровської області. Між тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке розташоване в АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено, оскільки нею не було представлено оригінали правовстановлюючих документів. ОСОБА_1 зазначає, що їй не відомо з яких причин спадкодавець у встановленому порядку не здійснив державну реєстрацію права власності на спадковий будинок, тому звернулася до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Представники відповідача - Керносівської сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надана копія технічного паспорта на житлового будинку на ім'я ОСОБА_6, виданого Новомосковським БТІ 09 березня 1989 року, у відповідності до якого ОСОБА_6 значиться власником житлового будинку за АДРЕСА_1 (а.с. 8-10). Виконавчий комітет Керносівсько сільської ради зазначає, що в погосподарській книзі зазначений житловий будинок зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 (а.с. 18). Домоволодіння, відповідно до технічного паспорту, складається з будинку під літерою А, стіни- саман, загальною площею 45.5 кв.м, житловою площею 35.6 кв.м, з господарчими будівлями та спорудами: сіни- а, сарай- Б, погріб - пг, вбиральня - В, сарай - Г, сарай - Д, літня кухня-сарай - Е, прибудова - е, колодязь №1, паркан - №2, паркан - №3, ворота - №4, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 8-10), вартість майна, на момент розгляду справи складає 57300 грн., що підтверджується відповідним висновком суб'єкта оціночної діяльності (а.с. 20-33).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконавчим комітетом Керносівської сільської ради у Дніпропетровській області (а.с. 7).

Слід звернути увагу на ту обставину, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 яка належала спадкодавцю ОСОБА_6, згідно Державного Акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 18.02.2010 року Керносівською сільською радою, землю йому було передано для ведення особистого селянського господарства (а.с. 14), а також а також копію Державного Акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 відповідності до якого ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га, (кадастровий № НОМЕР_4), що розташована в АДРЕСА_1 землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01-10-126-00595 (а.с. 20).

В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 являється його донька ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. на інше спадкове майно (а.с. 10), а також витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, даних про інших спадкоємців суду не представлено.

Цей же нотаріус постановою №782/02-14 від 12.04.2017 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та житловий будинок по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що спадкодавець ОСОБА_6 на законних підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на земельні ділянки, що зазначені вище, та у спосіб, визначений законом здійснив державну реєстрацію своїх прав лише на земельні ділянки.

Частина 2 ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 побудував житловий будинок без належного дозволу, а також без затвердженого проекту, будівлі не були введені в експлуатацію.

На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не витікає із закону або незаконність його надбання встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, оскільки ОСОБА_6 за життя на законних підставах набула право власності на земельні ділянки та житловий будинок, а тому до позивача, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3921216, 1218, 1225, 1268, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 право власності житловий будинок АДРЕСА_2, який складається з: будинку під літерою А, стіни- саман, загальною площею 45.5 кв.м, житловою площею 35.6 кв.м, з господарчими будівлями та спорудами: сіни- а, сарай- Б, погріб - пг, вбиральня - В, сарай - Г, сарай - Д, літня кухня-сарай - Е, прибудова - е, колодязь №1, забор- №2, забор - №3, ворота - №4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення.

Суддя Сорока О.В.