АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 7604/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Савлук Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Синявському Д.В.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

3- особа: ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення

дитиною трирічного віку

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 р. частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-особа: ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.11.2016 р. та до досягнення дитиною повноліття; стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною - сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.; стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове, яким стягнути із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/20 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_5, трирічного віку, з метою дотримання максимального розміру утримань, передбачених ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", а також посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права,

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, з 03 вересня 2014 р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.35, 36).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи із змісту статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Постановлюючи рішення, суд виходив з того, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини необхідно врахування матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що мати дитини знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, і відповідно до вимог сімейного законодавства, має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Відповідач ОСОБА_3, батько дитини, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та фіксовану заробітну плату, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу, щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому, в сукупності оцінених судом доказів, суд дійшов вірного висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.

До того ж, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, судом враховано і наявність у відповідача зобов'язань по утриманню неповнолітньої дитини від першого шлюбу - дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та обставини встановлені рішенням Ленінського районного суд м. Полтава від 27 вересня 2016 р., яким присуджено до стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісяця в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, врахувавши вимоги ст.7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2017 рік", де встановлено з 01 травня 2017 р. прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1355,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1689,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимоги ст.181 СК України, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню у розмірі 1/4 ч. всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2016 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Також, суд обгрунтовано вважав, що відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.75 СК України підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, факт припинення сімейних відносин визнається сторонами спору, малолітня дитина - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачкою, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому, у сукупності наведених обставин, з урахуванням вимог ст.84 СК України, суд дійшов обгрунтованого висновку, щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 ч. всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною - сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічною віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, судомдопущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

До того ж, в судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач пояснив, що він погоджується із розміром стягнутих судом аліментів на утримання дитини і дружини; крім того, що ним подано позов до Ленінського районного суду м.Полтави про зменшення розміру аліментів на користь 3-особи ОСОБА_1 на утримання дочки дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення вимог апеляції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 3.03.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :