Справа № 353/608/17
Провадження № 6/353/10/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю: секретаря Чемерис О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі подання державного виконавця Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

в с т а н о в и в :

17.07.2017 року державний виконавець Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, 05.12.1990р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспорту громадянина України, до повного виконання ним своїх зобовязань, згідно виконавчого листа № 353/274/14-ц, виданого 13.01.2017 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 104252,64 грн. на відшкодування матеріального збитку та 1000,0 грн. моральної шкоди, а також судових витрат в сумі 940,0 грн. Зазначає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому просить подання задоволити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, до виконання ним своїх зобов'язань в Україні.

17.07.2017 року подання було внесено до системи автоматизованого розподілу, однак згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Після перебування судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. на лікарняному та виходу з відпустки, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.08.2017 року дану справу передано останній для розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак у поданні просив його задовольнити з підстав наведених у ньому та розгляд справи проводити без участі представника Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Аналогічні права особи закріплено в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону України від 4 листопада 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ст. 377-1 ЦПК України врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Заборона виїзду за кордон є одним із найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповіднодо ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у Тлумацькому РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження ВП № 53295856 по примусовому виконанню рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 року та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.12.2016 року за виконавчим листом № 353/274/14-ц, виданим Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 13.01.2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 104252,64 на відшкодування матеріального збитку та 1000,0 грн. моральної шкоди, а також судових витрать в сумі 940,0 грн. Після відшкодування шкоди ОСОБА_2 зобовязано ОСОБА_3 залишки пошкодженого автомобіля «Пежо 306», д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, передати ОСОБА_2 (а.с. 34-35).

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

27.01.2017 року державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», на підставі вищевказаного виконавчого листа та письмової заяви стягувача ОСОБА_4 від 26.01.2017 року (а.с. 33), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53295856 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 104252,64 на відшкодування матеріального збитку та 1000,0 грн. моральної шкоди, а також судових витрать в сумі 940,0 грн. (а.с. 31). Також вказаною постановою боржника було зобовязано подати декларацію про доходи та майно до 08.02.2017 року та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Дана постанова була направлена боржнику ОСОБА_2, про що свідчить копія супровідного листа № 74 від 27.01.2017 року та копія реєстру відправки поштової кореспонденції Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області за січень 2017 року (а.с. 30, 32, 32 зворот). Окрім цього, 27.01.2017 року державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору (а.с. 29), копія якої також була направлена боржнику ОСОБА_2, про що свідчить копія супровідного листа № 75 від 27.01.2017 року (а.с. 28).

Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення суду.

З метою забезпечення виконання рішення суду та усунення можливостей відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, 27.03.2017 року державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (боржник) (а.с. 27). Також 27.01.2017 року державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 бло винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на кошти належні ОСОБА_2 (боржник), що містяться на рахунках в установах банків (а.с. 25). Вказані постанови були направлені боржнику ОСОБА_2, про що свідчать супровідні листи №№ 76, 77 від 27.01.2017 року (а.с. 26, 24).

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1М на його вимогу від 27.03.2017 року (а.с. 7) були отримані відповіді з: Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА від 30.03.2017 року, згідно якої боржник не отримує жодну з допомог, по яких можна проводити стягнення (а.с. 6); Пенсійного фонду України від 31.05.2017 року, згідно якої боржник пенсію не отримує (а.с. 12); Державної фіскальної служби України від 31.05.2017 року, згідно якої боржник відомості про джерела отримання доходів відсутні (а.с. 15); Територіального сервісного центру 2641 Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківської області від 22.04.2017 року, згідно якої транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а.с. 5); Відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі від 05.04.2017 року, згідно якої інформація щодо наявності у боржника земельних ділянок відсутня (а.с. 5 зворот). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 27.01.2017 року відомості щодо наявності у боржника ОСОБА_2 права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження у реєстрах відсутні (а.с. 23). Згідно відповідей АТ «ОСОБА_5 Аваль» від 30.03.2017 року (а.с. 16), ПАТ «Державний ощадний банк України» від 29.03.2017 року (а.с. 17), ПАТ «Ідея Банк» від 31.03.2017 року (а.с. 19) відкриті рахунки на імя боржника ОСОБА_2 у вказаних установах відсутні. Проте, згідно відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» від 05.04.2017 року, останній виконав постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2, та наклав арешт на рахунок ОСОБА_2 (а.с. 18).

07.02.2017 року на виконання вимог державного виконавця боржник ОСОБА_2 подав до Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, згідно якої він ніде не працює, доходи за межами України відсутні, власне рухоме та нерухоме майно відсутнє, власні кошти та вклади у банках та інших осіб відсутні, цінні папери відсутні, іншого майна немає (а.с. 20-21). Крім цього 31.05.2017 року боржник ОСОБА_2 подав до Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області заяву, в якій вказав, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.01.2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.12.2016 року (а.с. 13-14).

Згідно акту державного виконавця Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1М № 53295856 від 09.06.2016 року встановлено, що у боржника ОСОБА_2 відсутнє ліквідне рухоме майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу (а.с. 8-11).

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилався на те, що на виконанні у Тлумацького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження, яке не виконане і заборгованість не погашена, зазначав, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, а тому його слід тимчасово обмежити у виїзді за межі України.

Однак у поданні не зазначені конкретні факти умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду та не наведено доказів, які їх підтверджують. Зокрема з матеріалів подання вбачається, що боржник ОСОБА_2 виконував вимоги державного виконавця, а саме подавав декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, а також зявлявся на виклик державного виконавця та долучав до матеріалів виконавчого провадження додаткові документи. Крім цього, у матеріалах подання відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо вчинення Тлумацьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області виконавчих дій спрямованих на звернення стягнення коштів, які знаходяться на арештованому рахунку, відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк». До цього, ж слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним свої боргових зобовязань по сплаті заборгованості, буде обмежувати його конституційні права на вільне пересування, оскільки державним виконавцем не доведено фатів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Оскільки Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання зобовязань державним виконавцем не подано, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, є безпідставним та передчасним, оскільки у ньому не наведено підстав та доказів того, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду та має намір виїхати за межі України.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Тлумацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча Н.І. Лущак