Справа № 202/4601/17
Провадження № 2-о/202/120/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Сумський обласний державний нотаріальний архів, про встановлення факту належності документу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року до Індустріального районного суду звернулась ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 145, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід ОСОБА_4. За життя останній залишив заповіт, яким заповів їй все належне йому майно, в тому числі на жилий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 Білопільського району Сумської області і належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 754. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року встановлено факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заповіту від 30 червня 2000 року, складеного ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5, посвідченого завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі №754. При складенні і посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року державний нотаріус Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. допустила помилку в прізвищі спадкоємця, а саме, замість «ОСОБА_4» в свідоцтві вписано «ОСОБА_4». З цих підстав просить задовольнити заяву про встановлення факту належності документу.

У судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Заінтересована особа - Сумський обласний державний нотаріальний архів про час і місце судового розгляду була повідомлена, явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 30 червня 2000 року завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області Бойко О.І. був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 754, відповідно до якого ОСОБА_4, мешканець АДРЕСА_1 Білопільського району Сумської області на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_5.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу 2 серпня 2000 року ОСОБА_5 прийняла прізвище "ОСОБА_1".

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт Улянівка Білопільського району Сумської області помер дід заявника ОСОБА_4.

Як вбачається з довідки виконкому Улянівської селищної ради від 13 липня 2016 року №883, ОСОБА_4 проживав у АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 Серії НОМЕР_2 від 19 січня 2016 року, свідоцтва про народження батька заявника Серії НОМЕР_1 від 14 листопада 1969 року, прізвище спадкодавця зазначено як «ОСОБА_4».

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року встановлено факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, заповіту від 30 червня 2000 року, складеного ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5, посвідченого завідуючою Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі №754.

Отже, оскільки місцем проживання ОСОБА_4 була та сама адреса, що зазначена в свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 145, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_2 цього свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд приймає до уваги, що іншим чином встановити факт, що має юридичне значення, про який просить заявник, неможливо, оскільки паспорт померлого здано до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а свідоцтво про його народження не знайдено.

Враховуючи, що встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, заяву можливо задовольнити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Сумський обласний державний нотаріальний архів, про встановлення факту належності документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 квітня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Бойко О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 145.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин