РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7407/17

пр. № 2/759/3793/17

13 липня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Немировській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в травні 2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, 19 червня 2009 року, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 632.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 19 червня 2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 632, від даного шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, фактично з січня 2016 року між ними припинились шлюбні відносини у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття любові та поваги одне до одного, з цього часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, інтересам спільної дитини, та є недоцільним. Зазначала, що спору щодо виховання дитини немає, після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з нею, а тому посилаючись на ст.ст. 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначала, що з липня 2016 року вона з відповідачем проживають окремо не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, крім того не заперечує, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з матір'ю (а.с. 29).

А тому суд з врахуванням думки позивачки вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2009 року, про що є актовий запис № 632 (а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10 - копія свідоцтва про народження).

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, заслухавши пояснення позивачки дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з липня 2016 проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 червня 2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що є актовий запис № 632 - РОЗІРВАТИ.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя