25.07.2017 Справа № 363/1248/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області, про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1, будучи піклувальником неповнолітньої ОСОБА_4, звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачі участі в утриманні своєї дочки не приймають, а тому на її утримання позивач просить присудити від доходів відповідачів виплату коштів у розмірі 1/4 частини з кожного.

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_1 в суді підтримав в повному обсязі й наполягав на їх задоволенні з викладених в позові підстав.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася.

Відповідач ОСОБА_3 в суді проти задоволення позову заперечив, посилаюсь на те, що він не є біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_4 Пояснив, що працює пакувальником на ТОВ «Комплекс Агромарс» та отримує заробітну плату близько 6 000 грн. щомісячно.

Представник третьої особи до суду не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), є відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

20 січня 2017 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області відповідачів позбавлено батьківських прав щодо їх дочки ОСОБА_4

Згідно розпорядження Вишгородської РДА Київської області №58 від 14 лютого 2017 року над малолітньою ОСОБА_4 призначено піклувальником ОСОБА_1 (позивач по справі).

На ОСОБА_1 покладено відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток дитини.

З лютого 2017 року неповнолітня ОСОБА_4 постійно проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні.

Відповідачі будь-якої участі в утриманні дитини не приймають.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Крім того згідно вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що він не є біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_4 суд до уваги не приймає, які є необґрунтованими і матеріалам справи не відповідають.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Судом встановлено, що відповідач записаний батьком дитини та своє батьківство в установленому законом порядку не оспорював.

За таких обставин у суду відсутні підстави дійти висновку, що відповідач не є батьком ОСОБА_4 і відмовити в позові, як про це просив ОСОБА_3 у суді.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст.ст. 182 і 183 СК України враховує матеріальний стан дитини, яка батьками покинута і ніякої допомоги від них не отримує, знаходиться на утриманні піклувальника, який є її сусідом, а також з огляду на доводи про заробіток відповідача, суд вважає необхідним визначити аліменти в заявленому розмірі.

Враховуючі викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4), на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) з кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2017 року до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя