Справа № 161/8939/17
Провадження № 2/161/2945/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача - Кравчука М.В.

представника третьої особи - Цимбалюк М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Другий відділ Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 21.12.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CM-SME-A00/072/2007, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 42200 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № РМ- SME-A00/064/2007, предметом якого є 9/1000 часток адміністративного приміщення /літера А-4/, а саме: приміщення 16-5 площею 18,1 кв.м, в спільному користуванні: коридор 16-1 площею 40,5 кв.м, коридор 16-28 площею 2,8 кв.м., санвузол 16-31 площею 5,4 кв. м., сходові клітки на 1,2,3,4 поверхах, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 29.04.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, а 30.04.2010 року - договір відступлення прав за договором іпотеки. Таким чином, до позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» від ПАТ «ОТП Банк» перейшли всі права щодо права вимоги до боржника ОСОБА_3 за вищезазначеними договорами. ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержатель, і ОСОБА_3, як іпотекодавець, дійшли згоди щодо реалізації заставного майна в погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, позивачу стало відомо, що постановою державного виконавця Другого відділу ДВС від 30.09.2011 року було накладено арешт на все майно, належне відповідачці, в тому числі і іпотечне майно, та оголошено заборону його відчуження. Позивач, як іпотекодержатель нерухомого майна, має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до умов договору іпотеки на вибір - провести реалізацію чи перевести право власності на даний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: 9/1000 часток адміністративного приміщення /літера А-4/, а саме: приміщення 16-5 площею 18,1 кв.м, в спільному користуванні: коридор 16-1 площею 40,5 кв.м, коридор 16-28 площею 2,8 кв.м., санвузол 16-31 площею 5,4 кв. м., сходові клітки на 1,2,3,4 поверхах, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцьк міського управління юстиції суду пояснив, що вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Так, в провадженні Другого відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 2-882/10, виданий 02.02.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 343509,38 грн. В процесі здійснення виконавчих дій, державним виконавцем було накладено арешт на спірне нерухоме майно боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження, іншого майна на яке можна звернути стягнення у боржника немає. Разом з тим, 08.10.2011 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 34350,93 грн. Зазначає, що у разі зняття арешту з майна будуть порушені інтереси держави, оскільки не буде сплачено виконавчий збір. Просить у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.12.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CM-SME-A00/072/2007, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 42200 доларів США (а.с. 4-7).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки № РМ- SME-A00/064/2007, предметом якого є 9/1000 часток адміністративного приміщення /літера А-4/, а саме: приміщення 16-5 площею 18,1 кв.м, в спільному користуванні: коридор 16-1 площею 40,5 кв.м, коридор 16-28 площею 2,8 кв.м., санвузол 16-31 площею 5,4 кв. м., сходові клітки на 1,2,3,4 поверхах, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2010 року за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з останньої на користь ПАТ «ОТП Банк» була стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 341689,38 грн., а також судові витрати в сумі 120 грн.

27.09.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на підстав вищевказаного рішення суду був виданий виконавчий лист № 2-882/10, який находиться на примусовому виконанні в провадженні Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції. (а.с. 68).

01.02.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_3 і оголошено заборону його відчуження (а.с. 33-34).

Згідно з ч.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом до стягувача і боржника про визнання права на майно і про зняття з нього арешту (ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Звертаючись до суду з позовом, позивач мотивував свої вимоги тим, що накладенням арешту порушуються його права як іпотекодержателя, оскільки не виконується рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2010 року і між ним та відповідачем досягнуто домовленість про реалізацію нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 з метою задоволення вимог ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» на погашення заборгованості за кредитним договором.

Іпотекодержатель не є ні власником іпотечного майна, ні його володільцем. Право володіння та користування іпотечним майном належить іпотекодавцю (ст.9 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповіднодо закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна

Таким чином, права іпотекодержателя при наявності обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить, що права позивача як іпотекодержателя спірного майна, не пов'язані ані з правом власності на майно, ані з правом володіння ним, тому вимоги ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» про звільнення майна з-під арешту на законі не ґрунтуються і задоволенню не підлягають.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», ст. 391, 589, 591 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська