233 № 233/1966/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року, ухваленим у справі № 233/1966/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача по справі задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 вересня 2011 року станом на 28 лютого 2017 року, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 450 грн. 70 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12 516 грн. 01 коп., а всього 12 966 гривень 71 копійка, а також витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 1600 гривень, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

30 червня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року у справі № 233/1966/17, у якій відповідач зазначила, що про винесення вказаного рішення суду вона дізналася 24 червня 2017 року, коли знайшла лист із заочним рішенням у поштовій скриньці, після чого звернулася до суду та 27 червня 2017 року отримала змогу ознайомитися з матеріалами справи. Виклики у судові засідання по даній справі вона не отримувала, у поштових повідомленнях про вручення поштових відправлень не підписувалася, а заочне рішення їй взагалі направлене не було. Проти вимог позивача вона заперечує, не згодна із відсотковою ставкою за кредитом, вважає, що її було підвищено неправомірно, крім того, у розрахунку відображений платіж від 23 січня 2014 року у розмірі 40,00 грн., який вона не вносила. Тож, враховуючи, що справа надійшла до суду 04 квітня 2017 року, на її думку позивачем було порушено строк позовної давності, що повинно потягти за собою відмову у позові. Просила переглянути заочне рішення суду з вище наведених мотивів та підстав.

У судове засідання відповідач не з*явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд заяви за його відсутності, заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з*явився, звернувся з заявою про проведення судового засідання за його відсутності, надавши також письмові заперечення на дану заяву (а.с. 79-84, 93-107, 123-129), згідно яких вважає доводи заяви про перегляд заочного рішення необґрунтованими, так, доказів поважності причин своєї неявки до суду, поважності причин неповідомлення суду про неможливість з*явитися в судове засідання на його думку відповідач не надала. Зазначив, що підвищення процентної ставки відбулося узгоджено до Умов та правил надання банківських послуг, що є частиною кредитного договору, укладеного відповідачем. Відповідач отримував повідомлення про підвищення процентної ставки та своїх заперечень банку не висловлював, вимог про розірвання кредитного договору до банку не надходило. Щодо строків позовної давності зазначив, що строк дії кредитного договору пов*язаний із строком дії кредитної картки, що визначений до 02.2015 року, таким чином, позивач такий строк не порушив. Тому, підстав для скасування заочного рішення суду на думку позивача не вбачається.

З*ясувавши думку представників сторін, перевіривши матеріали справи за заявою, суд встановив, що заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року у цивільній справі № 233/1966/17 (а.с. 52-53), позовні вимоги позивача по справі задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 вересня 2011 року станом на 28 лютого 2017 року, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 450 грн. 70 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12 516 грн. 01 коп., а всього 12 966 гривень 71 копійка, а також витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 1600 гривень, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Як вбачається з наданої відповідачем копії даного заочного рішення, відповідач у судове засідання не з*явилася, причини неявки в суд не повідомила, про явку в суд була повідомлена належним чином, у зв*язку з чим судом визнано можливим розглянути справу у її відсутність за правилами ст. 224 ЦПК України, з письмової згоди позивача.

Так, у матеріалах цивільної справи наявні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень на адресу відповідача, а саме судових повісток про виклик до суду (а.с. 48, 50).

Як вбачається з повідомлення заступника начальника ЦПЗ № 2 Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 28 липня 2017 року № 07/11-164 (а.с. 115-119, 130-134), 03 червня 2017 року рекомендований лист з рекомендований повідомленням № 816, у зв*язку із відсутністю ОСОБА_1 вдома було вручено листоношею ВПЗ Костянтинівка 3 ОСОБА_2 батькові ОСОБА_1 ОСОБА_3 (згідно п. 99 Правил надання послуг поштового зв*язку), про що є відмітки у книзі ф.8; - так само рекомендовані листи з рекомендований повідомленням № 143 від 09 червня 2017 року, № 724 від 22 червня 2017 року було вручено ОСОБА_3, про що є відмітки у книзі ф. 8, відповідні копії сторін якої, завірені належним чином, додані до повідомлення (а.с. 132-134).

Також, супровідним листом від 21 червня 2017 року за вих. № 233/1799/17/26899/2017 (а.с. 54) на адресу відповідача було направлено копію заочного рішення, яка була отримана відповідачкою згідно поштового повідомлення 24 червня 2017 року (а.с. 55), з цих підстав суд не приймає до уваги доводи заяви ОСОБА_1 про те, що їй не була направлена копія заочного рішення суду, що спростовується матеріалами справи та змістом цієї заяви, в якій відповідач зазначила про одержання вказаного судового рішення 24 червня 2017 року (а.с. 60). Також не знайшли свого підтвердження твердження відповідачки про необізнаність про дати судових засідань у цій справі.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

В силу ст. 229 ч.2 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, тощо.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 її представником не надано суду будь-яких доказів у підтвердження поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду.

Як роз*яснено ВСУ в узагальненні «Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 231 ч.3 п.1 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 20 червня 2017 року у вказаній цивільній справі без задоволення, розяснивши заявнику, що у такому випадку заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 230-231 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя