Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2017 Справа №607/2103/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 16 лютого 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 18 травня 2002 року вона перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 11 квітня 2007 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка - ОСОБА_3. Однак, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки, зокрема, з моменту народження дочки і по даний час не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи - через оголошення у пресі - газеті "Свобода" № 54(3194) від 12 липня 2017 року, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Від третьої особи - Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, підтримують Висновок Тернопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

З 18 травня 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка - ОСОБА_3, про що 27 січня 2003 року складено актовий запис №2 Виконавчого комітету Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та 10 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області повторно видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1. Батьками ОСОБА_3 у вказаному свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

11 квітня 2007 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис №34 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2.

Як убачається із відмітки про сімейний стан, проставленої у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 виданого 09 жовтня 2013 року Тернопільським РС УДМС України в Тернопільській області, 27 липня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, змінивши прізвище на "ОСОБА_1".

Актом обстеження фактичних обставин проживання в с. Підгороднє №161 складеним 15 лютого 2017 року комісією в складі: депутата сільської ради ОСОБА_6, сусідів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та погодженим головою Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області - ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1.

Також Довідкою №162 виданою 15 лютого 2017 року виконкомом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що ОСОБА_2 не зареєстрований та не проживає АДРЕСА_1.

Відповідно до Довідки про склад сім'ї №146 виданої 10 лютого 2017 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_11 - син, ОСОБА_12 - син.

Як убачається із Висновку Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 квітня 2017 року №01-584/01-10, ОСОБА_2 з моменту народження дитини і по даний час не цікавиться її матеріальним забезпеченням, духовним станом, розвитком та станом її здоров'я, не забезпечує її харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дочкою в обсязі. Необхідному для її нормального самоусвідомлення. Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю, двома братами та чоловіком матері за адресою: АДРЕСА_1, для виховання і розвитку дитини створені належні умови. А тому, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 30 березня 2017 року №9 Тернопільська районна державна адміністрація , захищаб/ючи права та інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 11 Сімейного кодексу України сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом установлено, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дочки. При цьому, жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкуванні з дитиною не чиниться.

Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів на підтвердження своєї участі у вихованні та утриманні дитини відповідач ОСОБА_2 суду не надав.

За вказаних обставин, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дочки, у зв'язку з чим, захищаючи права та інтереси дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, приходить до переконання, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1) 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка