Справа №591/1325/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/1233/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 червня 2017 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2017 року позивач звернувся із зазначеним позовом до місцевого суду і свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.02.2012 року уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом в розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 28.02.2017 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 12324,11 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту - 180 грн., заборгованості зі сплати відсотків - 7981,06 грн., пені та комісії - 3100 грн., штрафів - 500 грн. та 563,05 грн. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 12 червня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки не врахував, що між сторонами був укладений кредитний договір і відповідач користувався наданими йому кредитними коштами і здійснював покупки за допомогою кредитної картки.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач уклав договір на відкриття та обслуговування платіжної картки, якій передбачає сплату комісії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії Анкети-заяви №б/н від 10.02.2014 року відповідач погодив, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 7).

Розрахунок заборгованості щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Тарифах обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг, однак вказані документи, зокрема розрахунок, не підтверджує факту використання відповідачем кредитного ліміту встановленого Банком на випущену та видану відповідача кредитну картку на підставі договору від 10.02.2012 року (а.с.6, 8-32).

Крім того, зазначені Тарифи та Умови і правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачу передані не були, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ч. 2 ст. 59 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Місцевим судом було надано аналіз розрахунку заборгованості та наданої відповідачем виписки з якої вбачається, що відповідач жодного разу не використовував кредитний ліміт і витрати по картці здійснювались лише на списання процентів за прострочений кредит, пеню, списання нарахованих за прострочений овердрафт процентів, штраф, щомісячна комісія за обслуговування картки, відсоток за прострочений кредит, відсоток за користування кредитним лімітом. Таким чином, нарахування здійснювались лише на користь Банку у вигляді комісії за обслуговування картки та нарахування процентів та штрафних санкції у зв'язку з непогашенням цих витрат відповідачем. Доказів на підтвердження того, що відповідач користувався кредитним лімітом позивачем суду надано не було.

Крім того, місцевим судом було звернуто увагу на ту обставину, що згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» сплата комісії передбачена лише за проектом «Універсальна contract» та «Універсальна Gold». В той же час за пропозицією «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сплата комісії за обслуговування картки не передбачена, в той час, як в Анкеті-заяві відповідача вказано, що йому видана «кредитка «Універсальна».

Таким чином, будь-яких належних доказів на підтвердження того, що відповідач уклав договір на відкриття та обслуговування платіжної картки, якій передбачає сплату комісії суду не надано.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий суд обґрунтовано послався на норми ст.ст. 626, 638, 1054, ч.1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 12 червня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -