У х в а л а

11 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_8 про перегляд Верховним Судом України рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Дніпрометалсервіс», Закритого акціонерного товариства «Ерлан», Приватного акціонерного товариства «Інкон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Морозко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Гарант», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Броварська районна державна адміністрація Київської області, Управління державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Харківської міської ради, реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіб-Сервіс», про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

Броварський міськрайонний суд Київської області рішенням від 5 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 19 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилила, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2014 року залишила без змін.

27 лютого 2017 року ОСОБА_8, за дорученням якого діє ОСОБА_7, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом (пункт 3 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

На обґрунтування підстави для подання заяви про перегляд указаних судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - Європейський Суд), ухваленого за результатами розгляду його заяви за № 33421/15, поданої ним до Європейського Суду у грудні 2014 року.

Зазначене рішення Європейського Суду заявник не надав, у зв'язку з чим йому надавався строк для усунення недоліків поданої заяви та витребовувалось відповідне рішення в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи.

За повідомленням Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини (далі - Урядовий уповноважений) рішення за заявою ОСОБА_8 Європейським Судом не ухвалювалось, однак, дійсно, ОСОБА_8 звернувся до Європейського Суду із заявою, за якою з метою формування позиції Уряду України Урядовим уповноваженим проводяться підготовчі дії, на даний час справа за заявою ОСОБА_8 перебуває на розгляді у Європейському Суді та рішення за вказаною заявою ще не прийнято.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 3 частини першої статті 355, частини другої статті 356 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною (а саме рішенням міжнародної судової установи, яке набуло статусу остаточного), порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

Оскільки, за повідомленням Урядового уповноваженого, міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, остаточне рішення за заявою ОСОБА_8 не ухвалювалось, то відсутні підстави для допуску заяви ОСОБА_8 до провадження Верховного Суду України.

Таким чином, вважати подану ОСОБА_8 заяву про перегляд судових рішень обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи викладене колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Дніпрометалсервіс», Закритого акціонерного товариства «Ерлан», Приватного акціонерного товариства «Інкон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Морозко», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Гарант», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Броварська районна державна адміністрація Київської області, Управління державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Харківської міської ради, реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіб-Сервіс», про відшкодування шкоди за заявою ОСОБА_8 про перегляд Верховним Судом України рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 червня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Я.М. Романюк