Справа № 146/1756/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" липня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В., з участю секретаря Бойко Т.Є., представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинення дій, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинком та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з цим позовом, який 21 лютого 2017 року уточнила, в якому просить усунути перешкоди в користуванні належної їй ОСОБА_5 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1607, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою, а також на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1608, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акту серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, розташованою за адресою АДРЕСА_1 а також житловим будинком, належним їй відповідно до договору дарування будинку, посвідченого 9 серпня 2002 року в.о.обов?язки державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_6 відновити межові знаки, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданих на її ім?я 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою та відповідно до акту здачі межових знаків від 28 липня 2007 року; перенести з належної позивачці земельної ділянки на ділянку належну відповідачу відповідно до норм ДБН вигрібну яму та гноєсховище; звільнити прохід до належного їй будинку та земельної ділянки та відвести стічні води з належного ОСОБА_6 житлового будинку від належної позивачу вищезазначеної земельної ділянки.

Даний позов обґрунтований наступним.

Позивач ОСОБА_5 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1607, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акта серія НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярської селищною радою, а також на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1608 державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акта серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою, є власником земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_2

По сусідству з позивачкою в житловому будинку НОМЕР_3 мешкає відповідач ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_6 порушує її право власності на вищезазначену земельну ділянку, перешкоджає їй в користуванні нею, розмістивши на належній позивачу земельній ділянці вигрібну яму та гноєсховище, порушивши межові знаки та перекривши позивачу прохід до будинку та земельної ділянки. Крім того відповідач ОСОБА_6 вивела стічні води зі свого будинку на земельну ділянку позивача, що створює реальну небезпеку руйнуванню належного позивачу житлового будинку.

28 березня 2016 року позивач звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням вжити заходів до відповідача ОСОБА_6 з метою усунення останньою вищезазначених порушень.

20 квітня 2016 року вона повторно звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням повідомити про результати розгляду попередньої заяви та вжити заходів до відповідача з метою усунення ОСОБА_6 вищезазначених порушень.

Згідно відповідей Вапнярської селищної ради на звернення позивачка ОСОБА_5 селищний голова повідомив, що при розгляді її заяв, зазначені позивачем обставини підтвердилися, ОСОБА_6 рекомендовано усунути порушення межових знаків, звільнити прохід до земельної ділянки ОСОБА_5 та відвести стічні води від будинку ОСОБА_5

Однак вказані дії ОСОБА_6 не виконала.

15 липня 2016 року позивач зверталася ще раз до Вапнярської селищної ради з подібними заявами з проханням вжити заходів до відповідача з метою усунення ОСОБА_6 вищезазначених порушень, але ОСОБА_6 до цього часу вказані дії не виконала, зазначені порушення не усунула, тому з даним позовом ОСОБА_5 вимушена звернутися до суду.

9 лютого 2017 року ОСОБА_6 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинком та зобов'язання вчинення дій, в якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованого в АДРЕСА_3 шляхом: зобов'язання відповідача ОСОБА_5 відвести стічні води від житлового будинку АДРЕСА_4 які потрапляють з будівлі магазину «ВЕЛЕС» по АДРЕСА_5 зобов'язання відповідачки ОСОБА_5 не допускати задимлення та потрапляння вогняних іскор до житлового будинку АДРЕСА_6 і переобладнати котел твердого палива в будинку АДРЕСА_7 вивести димохідну трубу відповідно до пожежних вимог; зобовязання відповідача ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_6 шляхом перенесення будівлі магазину «ВЕЛЕС» на відстань не менше одного метра від фундаменту будинку ОСОБА_6 Також просить стягнути на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5-ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини зазначені в позові та додані до нього матеріали справи. Зазначили, що були чітко встановленні порушення, які відповідачем не усунуті і це підтверджується комісією та відповіддю селищної ради. Вважають, що в матеріалах справи достатньо доказів, які вказують та підтверджують порушення з боку ОСОБА_6 по відношенню земельної ділянки ОСОБА_5, зокрема, актами Вапнярської селищної ради.

Зустрічний позов ОСОБА_6 не визнали, попросили відмовити в його задоволенні, оскільки вважають, що він заявлений безпідставно і стороною позивача за зустрічним позовом не подано жодного до суду доказу на підтвердження обставин, зазначених у зустрічній позовній заяві та порушень зі сторони ОСОБА_5

Представники відповідача ОСОБА_6 -ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнали, попросили в його задоволенні відмовити, оскільки позивачем та її представниками не надано належних доказів, які підтверджують викладені ними в позовній заяві факти порушень зі сторони ОСОБА_6

Зустрічний позов ОСОБА_6 підтримали повністю, попросили його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у зустрічній позовній заяві та докази, подані ними до суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він був в складі комісії при огляді земельних ділянок ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та при складанні акту. Факти, встановлені в актах, складених комісією, дійсно мали місце і він їх підтримує.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що був присутній при огляді і складанні акту від 3 лютого 2017 року по скарзі ОСОБА_6 Пам?ятає, що тоді танув сніг і тала вода стояла під фундаментами обох приміщень. З ринви приміщення ОСОБА_5 в одному місці текла тала вода, але це сталося, можливо, тому, що було багато снігу, і ринва була забита снігом. З даху ОСОБА_6 також текла вода. З даху ОСОБА_6 на той час водовідведення не було встановлено і вода текла на територію подвір?я, а з даху ОСОБА_5 водовідведення встановлено було і вода текла на АДРЕСА_8.

Порушень з боку ОСОБА_5 відносно димохідної труби комісією встановлено не було. На момент огляду дана труба не опалювалась.

Щодо акту від 20 березня 2017 року на скаргу ОСОБА_5 про усунення порушень з боку ОСОБА_6 щодо зливання відходів на територію ОСОБА_5, то даний акт він не підписував, оскільки між спірними земельними ділянками не було встановлено межових знаків, а тому і не можливо було чітко вказати, де саме розміщене гноєсховище.

Коли складався перший акт огляду комісією за його участю, то порушень з боку ОСОБА_5 встановлено не було

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання пояснив, що він працює начальником місцевої територіальної протипожежної команди і приймав участь в складі комісії по скарзі ОСОБА_6 відносно сусідки ОСОБА_5 Пам?ятає, що стічна труба з магазину ОСОБА_5 була розвернута до будинку ОСОБА_6 Щодо димохідної труби, що виходить з магазину ОСОБА_5, пояснив, що якщо вона буде опалюватися, то дим, на його думку, буде йти на територію ОСОБА_6, а тому вважає, що дану трубу потрібно підняти трохи вище.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що працює землевпорядником Вапнярської селищної ради. Пам?ятає, що був членом комісії 3 лютого 2017 року при складанні акту - на реагування скарги ОСОБА_6 відносно її сусідки ОСОБА_5 Комісією було встановлено про неналежність в той час водовідведення з боку магазину ОСОБА_5, а саме в одній частині ринва магазину ОСОБА_5 була трохи забита снігом і в цій частині стікала вода. Водовідведення ОСОБА_5 було направлено на АДРЕСА_31

Відносно димохідної труби свідок не пам?ятає, тому сказати і пояснити нічого не може.

При складанні останнього акту приїжджали ТОВ «Символ» і робили заміри спірних земельних ділянок. Під час обмірів ними було встановлено, що гноєсховище ОСОБА_6 знаходилося на території ділянки останньої, на територію ОСОБА_5 не заходить.

5 липня 2017 року свідок ОСОБА_10 надав суду письмові пояснення, якими доповнив акт від 15 травня 2017 року, пояснюючи, що гноєсховище ОСОБА_6 знаходилося на території ділянки останньої, на територію ОСОБА_5 не заходить.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 121 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у їх прийнятті.

Відповідно до ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані із порушенням порядку, встановленого законом.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи ( ст. 64 ч. 1 ЦПК України ).

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельної ділянки від 23 травня 2003 року, ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0214 га, розміщену на землях Вапнярської селищної ради по АДРЕСА_9 та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1608 (а.с.5).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 23 травня 2003 року, ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0143 га, розміщену на землях Вапнярської селищної ради по АДРЕСА_9 та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1607 (а.с.6).

20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою ОСОБА_5 видано державний акт серії НОМЕР_1, згідно якого на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 травня 2003 року № 1607 вона є власником земельної ділянки площею 0,0143 га, що розташована по АДРЕСА_10 цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.7).

Згідно рішення 7 сесії 5 скликання Вапнярської селищної ради від 21 червня 2007 року, вирішено: погодити зміну цільового призначення частини земельної ділянки розміром 70 кв.м. підприємцю ОСОБА_5 по АДРЕСА_11 для здійснення комерційної діяльності (а.с.34).

20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою ОСОБА_5 видано державний акт серії НОМЕР_2, згідно якого на підставі договору дарування земельної ділянки від 29 травня 2003 року № 1608 вона є власником земельної ділянки площею 0,0214 га, що розташована по АДРЕСА_10 цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.8).

Згідно договору дарування будинку від 19 серпня 2002 року, ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_5 жилий будинок по АДРЕСА_12

Згідно договору дарування будинку від 19 серпня 2002 року, ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_5 13/20 частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями по АДРЕСА_13

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 березня 2007 року, ОСОБА_5 є власником 13/20 частин житлового будинку з господарчими будівлями по АДРЕСА_11 в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області (а.с.231).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 березня 2007 року, ОСОБА_5 є власником жилого будинку по АДРЕСА_14

Згідно копії рішення 14 сесії 7 скликання Вапнярської селищної ради від 25 липня 2016 року, АДРЕСА_8 перейме нова на АДРЕСА_8 (а.с.50-52).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 14 листопада 1974 року, ОСОБА_6 придбала будинок по АДРЕСА_15

Згідно довідки Вапнярської селищної ради від 16 лютого 2017 року, господарський номер АДРЕСА_16 житлового будинку, власником якого є ОСОБА_6, згідно договору купівлі-продажу, змінено на № 82 (а.с.101).

При огляді судом інвентаризаційної справи будинку по АДРЕСА_17 було встановлено, що будинок належить ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу.

Згідно довідки Вапнярської селищної ради від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_12, адреса якої зазначена в домовій книзі АДРЕСА_18 ОСОБА_6 являється однією і тією ж особою (а.с.102).

Як вбачається із довідки Вапнярської селищної ради № 00207 від 2 лютого 2017 року, в будинку АДРЕСА_19 зареєстрована та проживає ОСОБА_6 (а.с.53).

Згідно рішення Вапнярської селищної ради 2 сесії 23 скликання від 5 серпня 1998 року, ОСОБА_6 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,032 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства, садівництва, дачного, гаражного будівництва (а.с.103).

Згідно довідки Томашпільського районного центру зайнятості від 21 грудня 1999 року, ОСОБА_4 виділено 50 кв.м. землі, яка належить Вапнярській філії (а.с.105).

Згідно рішення Вапнярської селищної ради 8 сесії 23 скликання від 22 грудня 1999 року, ОСОБА_4 дано дозвіл на виділення 50 кв.м. земельної ділянки біля його присадибної ділянки в АДРЕСА_20

Як вбачається із копії заяви ОСОБА_5 від 28 березня 2016 року, остання звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням вжити заходів до ОСОБА_6 з метою усунення останньою порушень (а.с.9).

Згідно відповіді селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення позивача ОСОБА_5 від 14 квітня 2016 року, селищний голова повідомив, що ОСОБА_6 рекомендовано усунути порушення межових знаків, звільнити прохід до земельної ділянки ОСОБА_5 та відвести стічні води від будинку ОСОБА_5 (а.с.12).

20 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Вапнярської селищної ради з заявою з проханням повідомити про результати розгляду попередньої заяви та вжити заходів до відповідача з метою усунення ОСОБА_6 порушень (а.с.10).

Згідно відповіді селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення позивача ОСОБА_5 від 28 квітня 2016 року, селищний голова повідомив, що з ОСОБА_6 повторно проведено розмову та рекомендовано усунути порушення межових знаків, звільнити прохід до земельної ділянки ОСОБА_5 та відвести стічні води від будинку ОСОБА_5 (а.с.13).

Як вбачається із відповіді Вапнярської селищної ради від 15 червня 2006 року на заяву - звернення ОСОБА_2 (чоловіка позивача за первісним позовом) про те, що ОСОБА_4 (чоловіком відповідача за первісним позовом) виведено стічну трубу із даху власного будинку, яка справлена на його подвір?я і дощова вода тече на стіну його будинку, внаслідок якого він обвалюється, дійсно, такий факт мав місце і при розмові селищної ради з ОСОБА_4 він зобов?язався змінити направлення стічних вод (а.с.89).

15 липня 2016 року позивач зверталася ще раз до Вапнярської селищної ради з подібною заявою з проханням вжити заходів до відповідача з метою усунення ОСОБА_6 порушень (а.с.11).

Як вбачається із відповіді Вапнярської селищної ради від 4 грудня 2006 року на клопотання ОСОБА_5 відносно самовільного будівництва прибудови до житлового будинку сусідом ОСОБА_4, який порушує Державні будівельні норми та межові знаки, дійсно прибудова будувалася з порушенням і без дозволу відповідних служб (а.с.90).

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р., гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно визначається, як право на власність.

Відповідно до ст.. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім'ї.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї, інших осіб.

Згідно положень ст.. 391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно пункту "б" частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині вимог про відновлення межі між земельними ділянками, суд враховує те, що згідно із ч.ч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до ст. 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Як вбачається із акту здачі межових знаків для збереження на межі землекористування від 28 липня 2007 року, складений представниками господарського ТОВ «Символ» в присутності землекористувача гр. ОСОБА_5, межові знаки встановлені згідно державного акту на землю. При переобмірі земельної ділянки по АДРЕСА_21 яка належить ОСОБА_5, виявлено порушення межових знаків з боку гр. ОСОБА_6 (а.с.88).

Згідно акту від 6 травня 2009 року, складеного землевпорядником Вапнярської селищної ради, юрисконсультом селищної ради в присутності гр.. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_5 про те, щоб виділити земельну узгоджувальну комісію для встановлення межових знаків, в результаті обстеження було виявлено факт порушення межових знаків з боку ОСОБА_6, так як відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_5, ширина її земельної ділянки становить 8,32 м, а фактично є 8,14. Гр. ОСОБА_6 рекомендовано усунути порушення межових знаків. Гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 обрати такий спосіб використання земельних ділянок, відповідно при яких власникам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (а.с.91).

Згідно акту від 1 квітня 2010 року, складеного землевпорядником Вапнярської селищної ради, юрисконсультом селищної ради в присутності гр. ОСОБА_5 та гр.. ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що її сусід гр. ОСОБА_4-чоловік ОСОБА_6, якій належить будинок в АДРЕСА_22, в присутності свідків знищив межові знаки і самовільно захопив належну ОСОБА_5, згідно державного акту на право власності на землю, територію, знищив тип, зламав стічну трубу, стічні води направив на його будинок, що приводить до руйнування будинку; на спільній території прив?язав собаку, що заважає проходу ОСОБА_5 до її підсобних приміщень, в результаті обстеження виявлено, серед іншого, факт знищення межового знаку з боку ОСОБА_6 та рекомендовано усунути порушення межових знаків (а.с.93).

Згідно акту від 6 квітня 2015 року, складеного секретарем Вапнярської селищної ради, головою земельної узгоджувальної комісії, заступником селищного голови з питань виконавчих органів ради, секретарем виконавчого комітету Вапнярської селищної ради в присутності ДІМ Томашпільського РВ УМВС, гр. ОСОБА_4 на підставі заяви гр. ОСОБА_5 про те, що її сусід ОСОБА_4 по земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_23, по межі суміжних земельних ділянок розмістив гноярку, порушив межові знаки, перерив прохід до її земельної ділянки, чинить перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, при обстеженні виявлено, серед іншого, що ОСОБА_6 порушила межові знаки, розмістивши гноєсховище на межі земельної ділянки з гр. ОСОБА_5 на відстані 5 м від житлового будинку, чим перекрила прохід до земельної ділянки ОСОБА_5 Комісією рекомендовано гр. ОСОБА_6 прибрати гноєсховище з межі суміжних земельних ділянок з гр. ОСОБА_5 на відстань, передбачену ДБН, не чинити перешкод гр. ОСОБА_5 у користуванні її земельною ділянкою; гр. ОСОБА_4 забезпечити влаштування інженерно-технічних заходів, які запобігають стоку атмосферних опадів з покрівель на земельну ділянку гр. ОСОБА_5; гр. ОСОБА_4 розташувати вигрібну яму, яка розташована на межі земельних ділянок з гр. ОСОБА_5 на відстань не менше 20 м від стін житлового будинку, відповідно до Державних санітарних норм (а.с.94).

Згідно акту від 14 березня 2017 року, складеного юристом селищної ради, заступником селищного голови з виконавчих питань ОСОБА_8, землевпорядником ОСОБА_10 у присутності начальника ГОЗНС та ЗЦЗ 28 ДПРЧ ОСОБА_13, головного архітектора ОСОБА_14 та гр.. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_6 встановити наявність чи відсутність перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_24 з боку ОСОБА_5, так як їх будівля магазину «ВЕЛЕС», яка розміщена на земельній ділянці, створює перешкоди, комісією встановлено, що гр. ОСОБА_5 має два державні акти на земельну ділянку за номером АДРЕСА_25 та технічну документацію на будинок АДРЕСА_26. На підставі вищевказаного комісія рекомендує гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 встановити межові знаки в натурі на місцевості (а.с.136).

Згідно акту від 20 березня 2017 року, складеного комісією в складі заступника селищного голови ОСОБА_8, заступника голови соц..-екон розвитку ОСОБА_15, землевпорядника ОСОБА_10, юриста ОСОБА_18 в присутності гр. ОСОБА_5, гр.. ОСОБА_6 на скаргу гр.. ОСОБА_5 від 4 жовтня про усунення порушень гр. ОСОБА_6, а саме зливання відходів на територію гр.. ОСОБА_5, розташування на територію гр.. ОСОБА_5 гноярки та порушення гр.. ОСОБА_6 межових знаків, комісія встановила, що гр. ОСОБА_6 зливає відходи на територію гр. ОСОБА_5; гр. ОСОБА_6 розташувала на території гр.. ОСОБА_5 гноярку; стічні води відведені на територію гр.. ОСОБА_5 Комісія вирішила та рекомендує гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 встановити межові знаки на місцевості в натурі; гр. ОСОБА_6 прибрати із території гр..ОСОБА_5 гноярку; гр. ОСОБА_6 припинити зливати відходи на територію гр. ОСОБА_5 аби запобігти руйнуванню будинку під АДРЕСА_24, що належить ОСОБА_5 (а.с. 204).

Згідно акту від 15 травня 2017 року, складений комісією в складі заступника селищного голови ОСОБА_15, землевпорядника ОСОБА_10, секретаря виконкому ОСОБА_7, юриста ОСОБА_19, представників ТОВ «Символ» ОСОБА_16, ОСОБА_17 у присутності гр.. ОСОБА_6 на заяву гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 про встановлення межових знаків і встановлення актів порушення межових знаків, представниками ТОВ «Символ» здійснено заміри земельних ділянок та встановлено, що земельна ділянка гр. ОСОБА_5 відповідає розмірам державного акту серії НОМЕР_2; порушень з боку гр. ОСОБА_5 у переміщенні або знищенні межових знаків немає; гр. ОСОБА_6 порушила межу згідно державного акту гр. ОСОБА_5 (а.с.203).

Згідно письмового пояснення спеціаліста-землевпорядника Вапнярської селищної ради ОСОБА_10 від 5 липня 2017 року, при складанні акту від 15 травня 2017 року помилково не було зазначено, що гноєсховище, яке належить ОСОБА_6 знаходиться на її земельній ділянці, яке перешкод в користуванні земельною ділянкою гр. ОСОБА_5 не створює (а.с.212).

Однак дані пояснення ОСОБА_10, який давав аналогічні пояснення, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка, суд не приймає до уваги, оскільки актом від 5 липня 2017 року комісією в складі заступника селищного голови ОСОБА_15, землевпорядника ОСОБА_10, секретаря виконкому ОСОБА_7, юриста ОСОБА_19., представників ТОВ «Символ» ОСОБА_16, ОСОБА_17 було складений даний акт на заяви ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про встановлення межових знаків і встановлення актів порушення межових знаків, в даному акті не зазначено, що гноєсховище, яке належить ОСОБА_6 знаходиться на її земельній ділянці, яке перешкод в користуванні земельною ділянкою гр..ОСОБА_5 не створює, іншими членами комісії також пояснення ОСОБА_10 не підтверджено.

Отже, суд вважає, що дійсно з боку ОСОБА_6 були порушення межових знаків між земельними ділянками останньої та ОСОБА_5, дані порушення зафіксовані в актах від 6 травня 2009 року, 1 квітня 2010 року, 6 квітня 2015 року, 14 березня 2017 року, 20 березня 2017 року, 15 травня 2017 року, а також вбачаються у відповідях селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення ОСОБА_5 від 4 грудня 2006 року, від 14 квітня 2016 року, 28 квітня 2016 року, в яких прямо вказано на факти порушення з боку ОСОБА_6 межових знаків, а тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 відновити межові знаки, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданих на ім?я ОСОБА_5 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою та відповідно до акту здачі межових знаків від 28 липня 2007 року.

Слідуючою позовною вимогою ОСОБА_5 є усунення перешкод шляхом звільнення проходу до її будинку та земельної ділянки.

Згідно акту від 1 квітня 2010 року, в результаті обстеження виявлено, серед іншого, що на спільному проході, яким користуються суміжні землекористувачі, ОСОБА_6 прив?язала собаку, що не дає змоги ОСОБА_5 у використанні проходу до належної їй земельної ділянки, на якій розташовані її підсобні приміщення та рекомендовано звільнити спільний прохід до земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 (а.с.93).

Як уже зазначалося, згідно акту від 6 квітня 2015 року, при обстеженні виявлено, серед іншого, що ОСОБА_6 порушила межові знаки, розмістивши гноєсховище на межі земельної ділянки з гр. ОСОБА_5 на відстані 5 м від житлового будинку, чим перекрила прохід до земельної ділянки ОСОБА_5 Комісією рекомендовано гр. ОСОБА_6 прибрати гноєсховище з межі суміжних земельних ділянок з гр. ОСОБА_5 на відстань, передбачену ДБН, не чинити перешкод гр. ОСОБА_5 у користуванні її земельною ділянкою (а.с.94).

Враховуючи, що ОСОБА_6 створила перешкоди ОСОБА_5 у користуванні проходом до її будинку та земельної ділянки, селищним головою 14 квітня 2016 року було рекомендовано ОСОБА_6 звільнити прохід до земельної ділянки ОСОБА_5 (а.с.12), однак ОСОБА_6 на рекомендації не відреагувала, тому дана позовна вимога також підлягає до задоволення.

Окрім того, позивач ОСОБА_5 у своїй позовній заяві ставить вимоги щодо перенесення з її ділянки вигрібної ями та гноєсховища ОСОБА_6

Згідно акту від 6 квітня 2015 року, складеного секретарем Вапнярської селищної ради, головою земельної узгоджувальної комісії, заступником селищного голови з питань виконавчих органів ради, секретарем виконавчого комітету Вапнярської селищної ради в присутності ДІМ Томашпільського РВ УМВС, гр. ОСОБА_4 на підставі заяви гр.. ОСОБА_5 про те, що її сусід ОСОБА_4 по земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_23, по межі суміжних земельних ділянок розмістив гноярку, порушив межові знаки, перерив прохід до її земельної ділянки, чинить перешкоди в користуванні її земельною ділянкою. Комісією рекомендовано гр.. ОСОБА_4 прибрати гноєсховище з межі суміжних земельних ділянок з гр. ОСОБА_5, розташувати вигрібну яму, яка розташована на межі земельних ділянок з гр. ОСОБА_5 на відстань, не менше 20 м від стін житлового будинку, відповідно до Державних санітарних норм (а.с.94).

Як уже згадувалося раніше, згідно акту від 20 березня 2017 року, складеного комісією в складі заступника селищного голови ОСОБА_8, заступника голови соц.-екон. розвитку ОСОБА_15, землевпорядника ОСОБА_10, юриста ОСОБА_18 в присутності гр.. ОСОБА_5, гр.. ОСОБА_6 на скаргу гр. ОСОБА_5 від 4 жовтня 2016 року про усунення порушень гр. ОСОБА_6, а саме зливання відходів на територію гр. ОСОБА_5, розташування на територію гр. ОСОБА_5 гноярки та порушення гр. ОСОБА_6 межових знаків, комісія встановила, що гр. ОСОБА_6 зливає відходи на територію гр. ОСОБА_5; гр. ОСОБА_6 розташувала на території гр. ОСОБА_5 гноярку. Комісія вирішила та рекомендує гр. ОСОБА_6 прибрати із території гр..ОСОБА_5 гноярку (а.с. 204).

Згідно відповіді головного лікаря Томашпільської районної санітарно-епідеміологічної станції на заяву ОСОБА_5 від 21 грудня 2011 року, дійсно стічна яма ОСОБА_6 розташована за 1 метр від її будівлі, що не відповідає санітарним нормам, гр. ОСОБА_6 направлено припис, де встановлені терміни перенесення стічної ями (а.с.92).

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, актами від 6 квітня 2015 року, 20 березня 2017 року, що ОСОБА_6 незаконно розташувала на території ОСОБА_5 вигрібну яму та гноєсховище, чим чинить перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою, тому суд вважає зобов?язати відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 перенести з належної позивачу за первісним позовом-відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_5 земельної ділянки на ділянку належну ОСОБА_6 відповідно до норм ДБН вигрібну яму та гноєсховище.

Наступною вимогою ОСОБА_5 є усунення перешкод шляхом відвести стічні води з належного ОСОБА_6 житлового будинку від належної ОСОБА_5 земельної ділянки.

Так, у акті від 1 квітня 2010 року, в результаті обстеження виявлено, серед іншого, що стічні води з будинку ОСОБА_6 стікають на паркан ОСОБА_5 і протікають до її будинку та рекомендовано відвести стічні води від будинку ОСОБА_5 (а.с.93).

У акті від 6 квітня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_5, при обстеженні виявлено, серед іншого, що талі води з даху житлового будинку гр. ОСОБА_6 стікають на земельну ділянку ОСОБА_5, відсутні стічні ринви (а.с.94).

У відповідях селищного голови Вапнярської селищної ради на звернення ОСОБА_5 від 14 квітня 2016 року та 28 квітня 2016 року також вбачаються дані порушення з боку ОСОБА_6, в результаті чого рекомендовано було ОСОБА_6 відвести стічні води від будинку ОСОБА_5 ОСОБА_4 зобов?язувався змінити направлення стічних вод (а.с.12, 13, 89).

Згідно акту від 20 березня 2017 року, складеного комісією в складі заступника селищного голови ОСОБА_8, заступника голови соц.-екон. розвитку ОСОБА_15, землевпорядника ОСОБА_10, юриста ОСОБА_18 в присутності гр. ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6 на скаргу гр. ОСОБА_5, серед іншого, комісія встановила, що стічні води виведені на територію гр. ОСОБА_5 (а.с. 204).

Враховуючи, що з боку ОСОБА_6 виявлено перешкоди у користуванні ОСОБА_5 проходом до будинку і земельної ділянки останньої, суд вважає за необхідне зобов?язати ОСОБА_6 відвести стічні води з належного ОСОБА_6 житлового будинку від належної ОСОБА_5 вищезазначеної земельної ділянки.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 суд приходить до наступного.

ОСОБА_6 просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, розташованого в АДРЕСА_3 шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_5 відвести стічні води від житлового будинку АДРЕСА_4 які потрапляють з будівлі магазину «ВЕЛЕС» по АДРЕСА_27 зобов'язання відповідачки ОСОБА_5 не допускати задимлення та потрапляння вогняних іскор до житлового будинку АДРЕСА_6 і переобладнати котел твердого палива в будинку АДРЕСА_7 вивести димохідну трубу відповідно до пожежних вимог; зобовязання відповідача ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_6 шляхом перенесення будівлі магазину «ВЕЛЕС» на відстань не менше одного метра від фундаменту будинку ОСОБА_6

Як було встановлено в судовому засіданні, 3 лютого 2017 року комісія в складі заступника селищного голови з виконавчих питань ОСОБА_8, секретаря виконавчого комітету Вапнярської селищної ради ОСОБА_7, юриста ОСОБА_19.. землевпорядника МТПК ОСОБА_9 відреагувала на скаргу ОСОБА_6, яка проживає АДРЕСА_28, до своєї сусідки ОСОБА_5-власника магазину та житлового будинку по АДРЕСА_29 щодо вжиття заходів до сусідки заявника, а саме:

-стічні води, які течуть з даху магазину по водостічній трубі та затікають від фундамент будинку АДРЕСА_30

-виведення ОСОБА_5 димоходу таким чином, що дим не піднімається в гору, а розходиться по подвір?ю та забруднює все навкруги; з труби вилітають іскри, чим створюють пожежну небезпеку;

-забила «глухий» та високий паркан навпроти вікна.

Комісією був складений акт, відповідно до якого комісія рекомендує:

-подати звернення до СЕС України про проведення експертизи щодо порушення гр.. ОСОБА_5 санітарних норм (задимлення) та звернутись до пожежної інспекції ДПРЧ-28 смт Томашпіль щодо проведення перевірки створення пожежної небезпеки гр. ОСОБА_5;

-з метою дотримання правил добросусідства звернутись до гр. ОСОБА_5 про усунення дефекту стічної труби, аби запобігти руйнуванню фундаменту будинку (а.с.48).

Даний акт від 3 лютого 2017 року суд приймає як такий, що містить рекомендаційний характер, оскільки даним актом не встановлено порушення з боку ОСОБА_5, а лише рекомендовано подати звернення до відповідних інстанцій для проведення перевірки санітарних норм та створення пожежної небезпеки, а також до сусідки ОСОБА_5 з метою дотримання добросусідства про усунення дефекту стічної труби.

Судом не встановлено, актами Вапнярської селищної ради не виявлено створення ОСОБА_5 пожежної небезпеки, а також і не виявлено недоліків по водовідведенню з боку ОСОБА_5, тому суд вважає обґрунтування ОСОБА_6 безпідставними та необґрунтованими.

Окрім того, як вбачається із копії рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2010 року, ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19 квітня 2010 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено за безпідставністю (а.с.84-87).

Як зазначалося раніше, згідно акту від 14 березня 2017 року, на підставі заяви ОСОБА_6 встановити наявність чи відсутність перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_24 з боку ОСОБА_5, так як їх будівля магазину «ВЕЛЕС», яка розміщена на земельній ділянці, створює перешкоди, комісією встановлено, що гр. ОСОБА_5 має два державні акти на земельну ділянку за номером АДРЕСА_25 та технічну документацію на будинок АДРЕСА_26. На підставі вищевказаного комісія рекомендує гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 встановити межові знаки в натурі на місцевості (а.с.136).

Тобто, належних, обгрунтованих та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 створює перешкоди ОСОБА_6 в користуванні її земельною ділянкою та житловим будинком, останньою до суду не надано, порушення з боку ОСОБА_5, на які посилається ОСОБА_6 у своїй зустрічній позовній заяві, в судовому засіданні не підтверджені і ніяким чином не доведені. Окрім того, в ході розгляду справи неодноразово створювалися комісії щодо перевірки фактів, викладених у зустрічній позовній заяві, однак даними актами факти порушення санітарних, пожежних чи інших норм ОСОБА_5, факти перешкоджання ОСОБА_5 ОСОБА_6 в користуванні останньою житловим будинком чи земельною ділянкою не виявлено.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд серед інших вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки вимоги ОСОБА_5 є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, натомість зустрічна позовна заява ОСОБА_6 є недоведеною, безпідставною та необґрунтованою, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовна заява ОСОБА_5. підлягає до задоволення, а в зустрічному позові ОСОБА_6 необхідно відмовити, як заявленому безпідставно.

Відповідно до ст.. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 було оплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 551,20 гривень (а.с.1), ОСОБА_6 було оплачено зустрічну позовну заяву судовим збором в розмірі 640,00 грн (а.с.42).

Враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі, в зустрічній позовній заяві ОСОБА_6 відмовлено в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати, що складаються із сплати судового збору в розмірі 551, 20 гривень, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 13, 41, 47, 55, 92, 129 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 317, 319, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 106, 107, 152, 158, 193 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинення дій задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні належної ОСОБА_5 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1607, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою, а також на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 29 травня 2003 року, реєстровий номер 1608, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори та державного акту серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, виданого 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, розташованою за адресою АДРЕСА_1 а також житловим будинком, належним ОСОБА_5 відповідно до договору дарування будинку, посвідченого 9 серпня 2002 року в.о.обов?язки державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори, шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_6 відновити межові знаки, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданих на ім?я ОСОБА_5 20 червня 2003 року Вапнярською селищною радою та відповідно до акту здачі межових знаків від 28 липня 2007 року; перенести з належної ОСОБА_5 земельної ділянки на ділянку, належну ОСОБА_6 відповідно до норм ДБН вигрібну яму та гноєсховище; звільнити прохід до належного ОСОБА_5 будинку та земельної ділянки, відвести стічні води з належного ОСОБА_6 житлового будинку від належної ОСОБА_5 вищезазначеної земельної ділянки.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинком та зобов'язання вчинення дій відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати, що складаються із сплати судового збору в розмірі 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2017 року

Суддя: О. В. Пилипчук