АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/8013/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Дука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2010 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 - його колишньої дружини на утримання двох дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 500 грн. 00 коп. на кожного із дітей щомісячно та до їх повноліття. На даний час, починаючи з 01 червня 2016 року діти за їх згодою проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1, та повністю перебувають на його утриманні, навчаються за місцем мешкання - у Нововолинській школі - колегіумі № 1 в п'ятому та сьомому класах відповідно. Органом опіки й піклування Нововолинської міської ради Волинської області прийнято рішення на засіданні від 20 жовтня 2016 року з урахуванням думки дітей про визначення місця проживання дітей з ним як батьком. Враховуючи зміну істотних обставин, просить звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по аліментам, що утворилась з 01 червня 2016 року, оскільки він, а не відповідач утримує дітей з цієї дати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам - задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_3 від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються з нього згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2010 року у розмірі 1 500 грн. 00 коп. на кожного із дітей щомісячно та до їх повноліття.

Звільнено ОСОБА_3 від заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються з нього згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2010 року, що утворилась станом після 20 жовтня 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В скарзі посилалася на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що дітям ще не виповнилось 14 років, а за відсутності судового рішення, яким змінено місце проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та її представник доводи скарги підтримали, просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач насильно забрав дітей з школи-інтернат , рішення суду про зміну місця проживання дітей немає, а тому правові підстави для звільнення відповідача від обов'язку платити аліменти відсутні.

Позивач та його представник доводи скарги заперечували, пояснили, що діти проживають з батьком за їх згодою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Так, згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності , відповідно до моральних засад суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони по справі з 06 вересня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 грудня 2007 року розірвано (а.с. 8).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13, 14).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2010 року встановлено ОСОБА_3 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми - у першу та четверту суботи місяця з 10.00 год. до 17.00 год. без присутності матері (а.с. 57-59).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 березня 2010 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 - його колишньої дружини на утримання дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 500 грн. 00 коп. на кожного із дітей щомісячно та до їх повноліття (а.с. 4-7).

Органом опіки й піклування Нововолинської міської ради Волинської області прийнято колегіальним органом рішення на засіданні від 20 жовтня 2016 року з урахуванням думки дітей, яким визначено місце проживання дітей з батьком - ОСОБА_3 (а.с.10, 11-12).

Матір дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом ІІ-Ї групи загального захворювання (а.с.36).

Перебуваючи на утриманні матері, діти навчались в школі-інтернаті № 20 м. Києва, 14 квітня 2016 року баба дітей ОСОБА_6 звернулась до директора вказаної навчальної установи із заявою про те, що її дочка та матір її онуків - ОСОБА_2 за станом здоров'я знаходиться на лікуванні, і її стан здоров'я погіршився, внаслідок чого відбудеться госпіталізація, а тому просить звернутися до батька дітей - ОСОБА_3, щоб він забрав дітей до себе з метою піклування про них на період її лікування та лікування матері дітей (а.с.70).

Відповідач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не заперечувала того факту, що діти з червня 2016 року перебувають на утриманні їх батька - ОСОБА_3 в м. Нововолинську.

На даний час, починаючи з 01 червня 2016 року діти проживають разом з позивачем - їх батьком за адресою: АДРЕСА_1, та повністю перебувають на його утриманні, навчаються за місцем мешкання - у Нововолинській школі - колегіумі № 1 в п'ятому та сьомому класах відповідно (а.с.10, 11-12, 15, 39, 40). Органом опіки й піклування Нововолинської міської ради Волинської області прийнято рішення на засіданні від 20 жовтня 2016 року з урахуванням думки дітей про визначення місця проживання дітей з їх батьком - ОСОБА_3 (а.с. 10, 11-12).

Враховуючи, що діти на даний час проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні, суд встановив наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами з часу, коли було прийнято рішення повноважним органом про визначення місця проживання дітей з батьком. Також, суд встановив, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінились обставини, діти стали перебувати на повному утриманні батька, а тому стягнення з останнього аліментів, на користь матері дітей на їх утримання не відповідатиме вимогам закону та інтересам дітей, які будуть позбавлятись коштів, які батько зможе витрачати на їх утримання.

Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, які були подані на момент ухвалення рішення, вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості та обов'язку сплачувати аліменти, через перебування дітей на даний час на повному його утриманні, відповідає встановленим судом обставинам та вимогам Закону.

Доводи скарги про те, що тільки після ухвалення рішення суду про зміну місця проживання дітей, відповідач міг бути позбавлений обов'язку сплачувати аліменти, колегія суддів не приймає, оскільки в жодній нормі СК така умова не зазначена.

СК України передбачено зміну розміру аліментів, та звільнення від заборгованості в разі зміни істотних обставин та сімейного стану.

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано захистив порушене право позивача.

Сплата позивачем аліментів на утримання дітей, які проживають з ним не відповідає загальним засадам справедливості, та буде порушувати права неповнолітніх дітей, які в разі відрахування коштів з заробітку батька, будуть щомісячно позбавлятись грошових коштів в сумі 3000 грн., які останній міг би використати на їх утримання.

За таких обставин, колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції, щодо зміни розміру аліментів, які стягувалися з ОСОБА_3 шляхом припинення стягнення аліментів на підставі ч.8.9 ст. 7 та ч. 1 ст. 192 СК України.

Також суд зазначає, що діти проживали з матір'ю після розлучення за обопільною згодою батьків. Рішенням суду не визначалось раніше місце їх проживання, а визначались лише способи участі батька у вихованні дітей. На даний час за рішенням опікунської ради місце проживання дітей визначено з батьком. Як пояснила відповідачка вона вказане рішення не оскаржувала, але має намір це зробити.

Також апеляційному суду не надано жодного доказу про те, що позивач змінив місце проживання дітей без їх згоди. Навпаки, справа містить докази, про те, що ініціатива щодо зміни місця проживання дітей, виходила від бабусі дітей, яка писала відповідну заяву.

Таким чином, доводи скарги не ґрунтуються на законі не свідчать про не вірне застосування судом норм права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Колегія суддів роз'яснює, що в разі звернення відповідача до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з нею і задоволення такого позову, та фактичного переїзду дітей до відповідача, остання набуде знову права на звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дітей, якщо позивач не буде надавати добровільно матеріальну допомогу на їх утримання.

Інші доводи скарги на правильність постановленого рішення не впливають.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: