Справа № 442/4277/13-ц
Провадження № 4-с/442/160/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною вище скаргою в якій просить: визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо передачі 08.06.2017 року на зберігання ОСОБА_4 нежитлової будівлі та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м.Трускавець, вул. Стебницька, 29 у межах виконавчого провадження №51667264; визнати неправомірною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 08.06.2017 року винесену у межах виконавчого провадження №51667264.

В обґрунтування заявленої скарги посилаються на те, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за результатами розгляду справи №442/4277/13-ц 11.06.2014 року було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 195529.92 доларів США (еквівалент у гривні 1562 870,65 грн.) - основної заборгованості; 78307,05 дол.США (еквівалент у гривні 625 908,25 грн.) - заборгованості за відсотками; 42 352,38 дол.США (еквівалент у гривні 338 522,57 грн.) пені; всього 316189,35 дол.США (триста шістнадцять тисяч сто вісімдесят дев'ять доларів 35 центів) - (еквівалент у гривні 2 527 301,47 (два мільйони п'ятсот двадцять сім тисяч триста одна гривня сорок сім копійок) заборгованості за кредитним договором № 010/08-3/2588/в від 15.02.2007 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня.

На виконання виконавчого листа №442/427713-ц виданого 11.06.2014 було відкрито виконавче провадження №51667264.

08.06.2017 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 було описано й накладено арешт на майно божника, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 3079,1 кв. м. за адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька, 29 та земельну ділянку загальною площею 0,5271 га (кадастровий номер :01:014:0017) за адресою м.Трускавець, вул. Стебницька, 29.

Проте, при проведені опису та накладенні арешту на майно боржника не було дотримано імперативні норми ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.5 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Проте, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 при описі земельної ділянки не було вказано ні цільового призначення земельної ділянки ні наявність комунікацій на них.

При описі нежитлової будівлі взагалі не було зазначено жодних ознак, навіть не вказано кількості поверхів, у зв'язку з тим виникають обгрунтовані сумніви у фактичній присутності державного виконавця за адресою проведення опису.

Більш того, всупереч ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» копія постанови про опис та арешт майна боржника так і не була надана йому (ОСОБА_1М.)

Окрім цього зазначає, що його в порушення ЗУ «Про виконавче провадження» взагалі не було повідомлено про проведення опису його майна, чим порушено його права.

Згідно п. 5 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 283/5, передбачено, що виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна. Зберігачами можуть бути боржник, члени його сім'ї або інші особи.

Зважаючи на те, що він не був повідомлений про дату та час проведення опису його майна, він був позбавлений права стати зберігачем описаного майна. Вважає, що передача на зберігання громадянину ОСОБА_4 в процесі виконання виконавчого провадження нежитлової будівлі та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м.Трускавець, вул.Стебницька, 29, які належать йому (ОСОБА_1М.) на праві приватної власності - є неправомірною, а тому вважає, що наведені вище обставини є достатнім підтвердженням факту порушення при проведенні опису та арешту майна божника.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, хоча повідомлявся на вказану ним в скарзі адресу.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду письмове заперечення.

Представник заінтересованої особи ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», в судове засідання не з»явився, від них поступило клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Суд беручи до уваги наведене вище, а також з врахуванням строків розгляду даної категорії справ, вирішив продовжити розгляд справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 82 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частина 2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» покладає на державного виконавця прямий обов'язок здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, виключно у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП №51667264 з виконання виконавчого листа № 442/4277/13-ц, виданого 11.06.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі ЛОД ПАТ «ОСОБА_3 Аваль" 195 529,92 доларів США - основної заборгованості, 78 307.05 доларів США заборгованості за відсотками; 42 352,38 доларів США - пені; тобто всього - 316 189,35 доларів США заборгованості за кредитним договором № 010/08-3/2588/в від 15.02.2007 року та витрат по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень визначаються умови і порядок виконання судових рішень та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

18.07.2016р.. керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону, державним виконавцем винесено та скеровано сторонам виконавчого провадження постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.03.2017 року та 10.04.2017 року на адресу ОСОБА_1М, скеровано виклики державного виконавця та зобов'язано боржника зявитись на адресу Відділу для надання відповідних пояснень за фактом невиконання рішення суду, про що свідчать списки рекомендованої кореспонденції № 62 від 23.03.2017р. та № 4 від 12.04.2017р., однак на жоден із викликів боржник не з»явився, що свідчить про свідоме ухилення боржника від обовязку виконання рішення суду.

На даний час рішення суду боржником не виконано, жодного документального підтвердження погашення заборгованості не надано.

Відповідно до ст. 18 Закону виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб ра в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно отриманої державним виконавцем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано майно, а саме: нежитлова будівля загальною площею 3079.1 кв.м. за адресою: м.Трускавець, вул.Стебницька, 29 та земельна ділянка загальною площею 0,5271 га (кадастровий номер :01:014:0017) за адресою: м.Трускавець, вул.Стебницька, 29, дане майно перебуває в іпотеці ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», тобто стягувача по даному виконавчому провадженні.

08.06.2017 року постановою державного виконавця ВП №51667264 описано й накладено арешт на майно боржника, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 3079.1 кв.м. за адресою: м.Трускавець, вул.Стебницька, 29 та земельну ділянку загальною площею 0.5271 га (кадастровий номер :01:014:0017) за адресою: м.Трускавець, вул. Стебницька, 29.

Оскільки даний опис та арешт майна здійснювався за відсутності боржника, то у відповідності до вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» копію постанови про опис та арешт майна боржника надіслано боржнику поштою, про що свідчить список рекомендованої кореспонденції № 55 від 14.06.2017.

Виходячи із змісту наведеного вище, суд критично оцінює посилання скаржника, щодо призначення зберігача майна, так як Законом України «Про виконавче провадження» прописано, що майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч.8 ст. 56 Закону, передасться на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов'язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу, тобто, право визначення зберігача майна, на яке накладено арешт, належить державному виконавцю.

Виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику, якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

На виконання вимог ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» та враховуючи той факт, що боржник не був присутнім при описі та арещті вищевказаного майна, державним виконавцем правомірно призначено зберігачем майна іншу особу.

Відповідно до п. 7 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець, зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що дії державного виконавця при виконанні даного виконавчого провадження були здійснені на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», з огляду на це скарга є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 210, 386-388 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар