Справа № 739/829/17
Провадження № 2/739/307/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Шкурат О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належала його бабі ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 квітня 2003 року померла його баба ОСОБА_2 Остання за життя набула право на земельну частку пай розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів. Після смерті баби належна їй спадщина, зокрема й вказане право про земельну частку (пай), було успадковане її чоловіком ОСОБА_3, тобто дідом позивача. Останній 21 червня 2004 року також помер і позивач прийняв його спадщину, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яке було успадковане його дідом після ОСОБА_2 При цьому після смерті останньої на її імя в порушення вимог законодавства було видано державний акт на право приватної власності на землю у звязку з чим рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області вказаний державний акт визнаний недійсним. Враховуючи набуття бабою позивача за життя права на земельну частку (пай), яке у подальшому було успадковане позивачем та зважаючи на визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого імя баби, на даний час відсутні документи, які б підтверджували право баби позивача на земельну частку (пай), у звязку з чим позивач позбавлений можливості належним чином оформити прийняту спадщину та змушений звернутися за захистом свого права до суду.

У судове засідання позивач не зявився, при цьому подав заяву про те, що позовні вимоги він підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову повністю.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 29 квітня 2003 року с. Буда-Воробївська Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с. 6).

15 вересня 1996 року, ще за життя, остання отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0155321, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с. 10). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Промінь», розташованих на території Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

25 вересня 2003 року, після смерті ОСОБА_2 на імя останньої, в порушення вимог статті 9 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) Новгород-Сіверською районного державною адміністрацією Чернігівської області було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027277. Вказаний державний акт рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2017 року, яке набрало законної сили 03 лютого 2017 року, визнано недійсним (а.с. 11-13).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, з моменту видачі державного акту на імя ОСОБА_2 сертифікат серії ЧН №0155321 від 15 вересня 1996 року, який посвідчував право останньої на земельну частку (пай), що входить до складу її спадкового майна, є недійсним.

Після смерті ОСОБА_2 її спадщина за законом була належним чином прийнята її чоловіком ОСОБА_3 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, який фактично вступив у володіння та управління спадковим майном своєї дружини (а.с.7, 9). При цьому інші спадкоємці спадщину ОСОБА_2 не приймали (а.с. 21, 22). Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадщина останньої, зокрема й право на земельну частку (пай), перейшла до її чоловіка ОСОБА_3

Позивач є онуком ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження його матері та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а.с. 8, 14-15).

21 червня 2004 року ОСОБА_3 помер в Буда-Воробївська Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 16) і його спадщина, зокрема й право на земельну частку (пай), успадковане ним після ОСОБА_2, в силу положень статей 1218, 1220, 1268 ЦК Україниперейшла до його онука, тобто позивача, який на день смерті свого діда був малолітнім, оскільки народився 16 грудня 1996 року, і відповідно вважається таким, що прийняв спадщину останнього (а.с. 8). При цьому інші спадкоємці спадщину ОСОБА_3 не прийняли (а.с.23-24).

Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема як право на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів, успадковане ним після ОСОБА_2, з моменту її відкриття перейшли до єдиного спадкоємця ОСОБА_3 за законом, тобто до позивача.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Промінь», розташованих на території Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_2 і було успадковане після неї ОСОБА_3, однак дане право не визнається у звязку з недійсністю документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пунктом 17 розділу Х Земельного кодексу України, статтями 9, 549 Цивільного кодексу УРСР, 1218, 1220, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 8,07 (вісім цілих сім сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Промінь», розташованих на території Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2, яка померла 29 квітня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко