У Х В А Л А

12 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, звернення стягнення на майно та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга після закінчення строку на касаційне оскарження (пропущено більше року), у якій викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із посиланням на поважність причин його пропуску, а саме: отримання копії рішення апеляційного суду у листопаді 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2017 року визнано наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та особі, яка подала касаційну скаргу, надано строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, з наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, додавши відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження, де він повторно посилається на отримання рішення апеляційного суду в листопаді 2016 року, як на причину пропуску строку касаційного провадження.

Однак, доказів отримання рішення не надано, оскільки заява про видачу копії рішення апеляційного суду, надана ОСОБА_2, датована «21 листопада 2017 року» та не містить відмітки суду про її отримання, а тому не є належним доказом на підтвердження поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження. Інших підстав особою, яка подала касаційну скаргу, не наведено.

Таким чином, наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, судом не встановлено, що пропущення строку на касаційне оскарження зумовлено діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а саме: не направленням належним чином у передбачений законом спосіб копії рішення особі, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, звернення стягнення на майно та визнання права власності, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко