Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/55/14-ц
Провадження 2/382/32/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю прокурора Субботи О.В.

адвоката Ротайського В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом прокурора Яготинського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ, вул. Серпова, 3/14 до ОСОБА_2, Яготинської районної державної адміністрації Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 110, треті особи: Управління Держгеокадастру в Яготинському районі Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 108, Трубізьке міжрайонне управління водного господарства, смт. Баришівка Київської області, вул. Торфяна, 20 про визнання розпоряджень та державних актів недійсними, скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Яготинського районного суду від 05.12.2014 року задоволено частково позов прокурора Яготинського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, треті особи: реєстраційна служба Яготинського РУЮ, відділ Держземагентства в Яготинському районі, Трубізьке міжрайонне управління водного господарства, про визнання недійсними розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, їх реєстрації та витребування із незаконного володіння. Визнано недійсним розпорядження голови Яготинської РДА № 626 від 26 грудня 2008 року в частині затвердження документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки для ведення садівництва, належної ОСОБА_2 площею 1,8500 га, розташованої поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, належної ОСОБА_2 та визнано недійсними державні акти на прав власності на земельні ділянки НОМЕР_1 площею 0,5692 га, НОМЕР_2, площею 1, 2818 га для ведення садівництва з моменту їх видачі. Визнано недійсним розпорядження голови Яготинської РДА за № 306 від 18 липня 2008 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 1,8500 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради та визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки НОМЕР_3 площею 1, 2818 га, НОМЕР_4 площею 0,5692 г. для ведення особистого селянського господарства, видані 1 серпня 2008 року Яготинською РДА ОСОБА_2 з моменту їх видачі. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 1,2818 га вартістю 237 005 грн.; площею 5692 га вартістю 105 242 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 3422 грн. 50 коп. судового збору.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року рішення Яготинського районного суду від 5 грудня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засідання прокурор підтримав вимоги позову.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні просив у позові відмовити з тих мотивів, що позивачем не додано належних та допустимих доказів в підтвердження тих обставин, що при відведенні земельних ділянок було порушено вимоги ст. 88 Водного Кодексу України та позивач в обгрунтування своїх доводів про вищезазначені порушення надав суду не засвідчену фотокопію листа Трубізького міжрайонного управління водного господарства за № 127 від 11 квітня 2016 року (а.с.34) підписану в.о. заступника начальника ОСОБА_3, в якому вказано, що площа водного дзеркала ставу, який межує з хутором Гарячиївщина поблизу вул. Толстого, Глєтова м. Яготин, становить 3,1 га, а також лист суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 за № 25 від 8 жовтня 2012 року, з котрого вбачається, що після проведення тахеометричної зйомки земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 в масштабі 1..500 в кисеті координат СК-63...відстань від урізу води ставу та точки 1 земельної ділянки ОСОБА_2 становить 32,27 м, відстань від урізу води ставу до точки 4 земельної ділянки ОСОБА_2 становить 39,43 м ставу станом на 17 липня 2012 року. В силу ст. 88 Водного Кодексу України розміри захисної смуги визначаються у меженний період. Згідно з положеннями статті 1 Водного Кодексу України межень (меженний період) це період річного циклу, протягом якого спостерігається низька водність. Проте, липень 2012 року не був періодом низької водності для даного ставу та в цьому місяці водність досягала найвищих показників. На офіціальному сайті державної служби України з надзвичайних ситуацій (http //www.mns/gov.ua/content/national Iecture.html) на сторінці-http//www.mns.gov.ua/files/prognoz/report/2012/1 2 2012 pdf міститься розділ Національної доповіді про стан техногенної та природної безпеки в Україні в 2012 році, де зокрема, зазначено, що: в 2012 році упродовж червня в Україні майже щодня проходили дощі, рівень річок підвищився. Найбільше небезпечних метереологічних явищ було саме у липні 2012 року. Таким чином, під час виміру відстані від краю стау до спірної земельної ділянки водність ставу була підвищена. У розумінні ст. 59 ЦПК України лист Трубізького міжрайонного управління водного господарства за № 127 від 11 квітня 2012 року та лист суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 за № 25 від 8 жовтня 2013 року є недопустимими доказами. Пункт 5 постанови КМУ за 486 від 8 травня 1996 року визначено, що розмір і межі водоохоронних зон визначаються проектом, які узгоджуються із власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагентства та територіальними органами Держземагентства... і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад. Проте, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких рішень органами місцевого самоврядування з цього приводу не приймалось. Трубізьке міжрайонне управління водного господарства листом № 233 від 6.11.2014 року повідомило, що став знаходиться у загальнодержавній власності та в управлінні водного господарства відсутні будь-які документи щодо меж ставу. Крім цього, просив врахувати, що у розумінні ст. 79, 79-1 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами... та вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Розпорядженням голови Яготинської РДА за № 306 від 18 липня 2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність відповідачу дві земельні ділянки: одна площею 0,5692 га, друга площею 1,2818 га, причому по відношенню до ставу вони розміщені одна за одною. Земельним ділянкам присвоєні окремі кадастрові номери видані окремі державні акти, тобто земельна ділянка площею 1, 2818 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за земельною ділянкою площею 0,5692 га відведена без будь-яких порушень Водного кодексу, знаходиться від ставу на відстані більш ніж за 50 м від урізу води, враховуючи довжину земельної ділянки розміром 0, 5692 га. Також представник відповідачки просив застосувати строк позовної давності.

Постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 5 "Про утворення територіальних органів державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" було реорганізовано територіальні органи державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру..., а також було встановлено, що територіальні органи державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, виконують свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 29 липня 2016 року до участі в справі залучено Головне управління Держгеокадастру у Київській області, як орган, в інтересах котрого звернувся з позовом прокурор, а також в якості третьої особи замість відділу Держземагентсва в Яготинському районі залучено Управління Держгеокадастру в Яготинському районі.

Судом також прийнято до уваги, що після ліквідації реєстраційної служби Яготинського РУЮ в силу чинного законодавства правонаступника реєстраційної служби немає.

Решта учасників судового розгляду в судове засідання не з"явилася.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

В обгрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що на підставі розпорядження Яготинської РДА від 18 липня 2008 року відповідачкою 1 серпня 2008 року було отримано державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради площею 1, 2818 га та площею 0,5692 га. 20 липня 2009 року на підставі розпорядження Яготинської РДА від 26 грудня 2008 року № 626 ОСОБА_2 було отримано нові державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки, призначені для ведення садівництва. При цьому, зазначив, що державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у 2008 році були виготовлені та видані з порушенням вимог ст. 56 ЗУ "Про землеустрій" та п.1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі від 4 травня 1999 року № 43 чинної на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, технічна документація із складання державних актів на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства розроблені без долучення до неї: технічного завдання на розробку технічної документації зі складання державного акту, журналу польових вимірювань, відомостей обчислення площі земельної ділянки, збірного кадастрового плану суміжних землевласників і землекористувачів, відомостей обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки, крім того, межа між земельними ділянками і прибережною захисною смугою ставу "Двірківщина" не співпадає з фактичною межою, яка існувала до приватизації та проходить через прибережну захисну смугу, що робить неможливим дотримання екологічної безпеки водного об"єкту і відстань від урізу води ставка до точки № 1 земельної ділянки становить 32,37 м, відстань від урізу води ставка до точки 4 складає 39, 43м, чим порушено вимоги ч.2 ст. 88, п.1 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України. Розпорядження Яготинської РДА № 626 від 26 грудня 2008 року прийнято з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений законами України, оскільки чинне на дату прийняття розпорядження законодавство, не передбачало процедури зміни цільового (функціонального) використання земельних ділянок. Виходячи з принципу Земельного кодексу України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитись у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі, визначеного постановою Кабміну України за № 502 від 11 квітня 2002 року, тобто шляхом розроблення проекту відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється. Чинним на час прийняття оспорюваного розпорядження Законом України "Про землеустрій" та іншими актами земельного законодавства взагалі не передбачалось розроблення такого виду документації із землеустрою, як технічна документація із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що 4 червня 2008 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Яготинської РДА про передачу їй у власність земельної ділянки площею 2 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності. Розпорядженням Яготинської РДА від 18 липня 2016 року № 396 "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради" (а.с.14) затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок 25 громадянам України, яким передбачено передати у власність земельні ділянки загальною площею 41, 767 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок орних земель державної власності (резервного фонду в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області. Згідно з додатком до розпорядження, а саме, відповідно до списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки (а.с.255-256) ОСОБА_2 надана земельна ділянка розміром 1, 8500 га. Оскільки вказана ділянка була розподілена на дві частини проїздом, тобто землями загального користування, на кожну з її частин виготовлені окремі державні акти.

ОСОБА_2 встановлено на місцевості та погоджено зовнішню межу земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради, межові знаки в кількості 12 штук, якими закріплено земельну ділянку, передано на зберігання землевласнику (землекористувачу) (а.с.181-258 том 2).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,8500 га у власність відповідача та оформлення права власності на земельні ділянки погоджено Управлінням земельних ресурсів у Яготинському районі, відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства у червні 2008 року (том 2 а.с. 246-247).

На підставі вищевказаного розпорядження від 1 серпня 2008 року ОСОБА_2 видано державні акти на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради, а саме, державний акт НОМЕР_3, на земельну ділянку площею 1,2818 га та державний акт НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,5692 га.

Розпорядженням Яготинської РДА від 26.12.2008 року № 626 "Про зміну цільового використання земельних ділянок для ведення садівництва 21 громадянину України за межами населеного пункту адміністративних межах Двірківщинської сільської ради" (а.с. 231 том 2) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок, в тому числі і ОСОБА_2 для ведення садівництва. (а.с. 181-233 том 2). Змінено цільове використання земельних ділянок, зокрема, площею 1, 8500 га за рахунок земельних ділянок, що знаходяться у власності ОСОБА_2, переданих їй для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради, доручено землевпорядній організації виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва.

В подальшому ОСОБА_2 отримала державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯД № 792972 на земельну ділянку площею 0,5692 га та НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 1, 2818 га, що розташовані в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради та призначені для ведення садівництва.

З відповіді Трубізького міжрайонного управління водних ресурсів на запит Яготинського районного суду від 24 вересня 2014 року (а.с.34 том 1), а також з листа управління від 11 квітня 2012 року № 127 (а.с. 34 том 1) встановлено, що водний об"єкт -став "Двірківщина" в адміністративних межах Дірківщинської сільської ради межує з хутором "Гарячиївщина" та площа водного дзеркала 3,1 га, площа водозабору- 1,2 га.

З даних тахеометричної зйомки земельної ділянки від 17 липня 2012 року (а.с.37-38 том 1) встановлено, що відстань від урізу води ставу до точки № 1 земельної ділянки площею 0,5692 га (державний акт на земельну ділянку НОМЕР_4) становить 32, 37 м, а відстань від урізу води ставу до точки № 3 цієї ділянки складає 39,43 м.

Таким чином, враховуючи, що на підставі заяви ОСОБА_2 виділялась земельна ділянка загальною площею 1,8500 га як єдиним масивом, видача державних актів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 порушує норми чинного законодавства, оскільки земельна ділянка розташована у межах захисної прибережної зони, а тому відноситься до земель водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання та використання земель.

Крім цього, державні акти на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства видані з порушенням вимог ст. 56 ЗУ "Про землеустрій" та п. 1.6 Наказу Державного комітету по земельних питаннях за № 43 від 4 травня 1999 року, зареєстрованого в Мін"юсті 4 червня 1999 року за № 354/3547 "Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на права приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі" в редакції станом на 15 липня 2008 року, без долучення до технічної документації технічного завдання на розробку технічної документації зі складання державного акту, журналу польових вимірювань, відомості обчислення площі земельної ділянки, збірного кадастрового плану суміжних землевласників і землекористувачів, відомостей обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки.

Розпорядження Яготинської РДА від 26.12.2008 року № 626 "Про зміну цільового використання земельних ділянок для ведення садівництва 21 громадянину України за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради" прийнято з порушенням вимог земельного законодавства (чинного на час прийняття рішення) яким не передбачалась зміна виду цільового використання земельної ділянки.

Згідно зі ст.ст.19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі й землі водного фонду; віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з ч. 14 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами; землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об'єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Так, ст. 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене, розпорядження Яготинської РДА від 8 липня 2008 року № 306 не узгоджується з положеннями ст. 60 ЗК України, ст.ст. 84,88 ВК України, в частині виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0, 5692 га.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» визначено, що особисте селянське господарство це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства.

Натомість правовий режим земельних ділянок для ведення садівництва визначено ст. 35 ЗК України, відповідно до ч. 4 якої встановлено, що до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 5 цієї статті приватизація земельної ділянки громадянином членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Різний правовий режим земель, що відводяться для ведення особистого селянського господарства (ведення товарного сільськогосподарського виробництва), та земель, що відводяться для садівництва, додатково підтверджується положеннями ст. 122 ЗК України, якою встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, які також обумовлені особливостями кожного виду використання земельної ділянки.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою. З цією метою до форми бланків зазначених державних актів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», введена графа «цільове призначення».

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Виходячи з вимог ЗК України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі.

Земельний кодекс України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється згідно з Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2008 року № 502 та за ініціативою власників.

Обов'язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (у випадку якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі.

Отже, зміна виду цільового призначення (використання) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, встановленого законодавством та конкретизованого уповноваженим органом державної влади у рішенні про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, потребує обов'язкового дотримання механізму такої зміни, визначеного Порядком.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною тощо (ст. 21 ЗК України).

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 14 травня 2014 року в справі № 6-35цс14, від 8 квітня 2015 року в справі № 6-32цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України (зі змінами та доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, відповідачами не було дотримано процедуру зміни цільового використання земельних ділянок, в зв"язку з чим розпорядження Яготинської РДА від 26.12.2008 року № 626 щодо зміни цільового використання земельних ділянок для ведення садівництва та виданих на його підставі державних актів серія ЯД № 792972 та ЯД № 782973 про право власності на земельні ділянки суперечить вимогам законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора грунтуються на законі. Проте, в їх задоволенні необхідно відмовити за пропуском строків позовної давності.

Дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

За змістом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, тобто, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України- від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор із даною позовною заявою звернувся до суду за захистом прав держави в особі Головного управління Держземагентства Київської області про скасування правочинів, датованих 2008 роком лише у грудні 2013 року. Разом з тим, вимоги прокурора є похідними від вимог органу, який має повноваження щодо розпорядження спірними землями, тому перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту коли про порушення прав та інтересів держави дізнався відповідний орган державної влади, а не прокурор.

Представник особи, в інтересах котрої звернувся прокурор в зал судового засідання не з"явився. Разом з тим, з матеріалів технічної документації доданих до справи (а.с.197, 257 том 2) вбачається, що землевпорядна документація, а саме, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області підлягав обов"язковій державній експертизі, висновок котрої був підготовлений начальником Управління Державної землевпорядної експертизи, начальником відділу державної землевпорядної експертизи, провідним спеціалістом Головного управління земельних ресурсів у Київській області Держземагентства України, затверджений начальником Головного управління земельних ресурсів 17 липня 2008 року.

Підсумковою оцінкою результатів державної експертизи визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно, при умові виконання зауважень, вказаних у п. 10 висновку. Проект землеустрою погоджений Управлінням земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області від 4 червня 2008 року, Яготинським районним відділом містобудування, архітектури та житлово-будівельного господарства від 4 червня 2008 року, Яготинською районною санітарно-епідеміологічною станцією від 9 червня 2008 року, державним Управлінням охорони навколишнього природного середовища у Київській області від 9 червня 2008 року.

З акту про відновлення в натурі (на місцевості) меж та передачу на зберігання межових знаків на земельну ділянку ОСОБА_2 від 23 грудня 2008 року вбачається, що інженером-землевпорядником товариства «ІнвестЦентрПлюс» в присутності начальника Управління земельних ресурсів в Яготинському районі проведено роботи по відновленню в натурі (на місцевості) меж та передачі на зберігання межових знаків земельних ділянок загальною площею 1,8510 га.

В силу положення «Про управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області» затвердженого Наказом Держземагентства України від 8 серпня 2007 року № 115 (а.с.142-147 том 1) управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області (далі- управління) є територіальним органом державного агентства земельних ресурсів (далі-Держземагентство), підзвітне та підконтрольне Держземагентству і Головному управлінню земельних ресурсів у Київській області (далі- Головне управління). Основними завданнями управління є участь у реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, організація та ведення державного земельного кадастру відповідно до чинного законодавства України, участь у розробленні та виконанні загальнодержавних і регіональних програм у сфері використання і охорони земель, здійснення землеустрою та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру…Управління відповідно до покладених на нього завдань вносить Головному управлінню пропозиції щодо розроблення та здійснення організаційних, економічних, екологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, їх захист від шкідливого антропогенного впливу, забезпечення додержання режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, вносить Головному управлінню пропозиції щодо розроблення землевпорядної документації…

На (а.с.193 том 2) є висновок управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області за № 1066/2 від 4 червня 2004 року, з котрого вбачається, що управління земельних ресурсів в Яготинському районі вважає за можливе погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 і оформити право власності на земельну ділянку.

Таким чином, під час виготовлення проекту землеустрою, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, а також технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок, як Головне управління Держаземагентства України, так і його територіальний орган повинні були дізнатися про допущені порушення норм чинного законодавства, в тому числі вимог ст. 56 ЗК України, ст. 88 Водного кодексу України та інше.

В зв"язку з чим, у задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності.

При цьому, суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача щодо наявності інформації на офіційному сайті Державної служби України з надзвичайних ситуацій відносно того, що у липні 2012 року був період підвищеної водності у водоймах, оскільки даних, що свідчили б про стан меженного періоду саме у північних областях України у зазначеній інформації немає.

Крім цього, з показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що під час проведення тахеометричної зйомки використовувались відомості про обчислення площі земельної ділянки, державні акти, тобто вважати недостовірними дані тахеометричної зйомки підстав немає.

Керуючись ст. ст. 10,60,209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 253,261,257,267 ЦК України, ст.ст. 4, 84,88 Водного Кодексу України, ст. ст. 19,20, 35, 56, ч.14 ст. 58, ст.ст. 59,60, ч.4 ст. 84, ст. 122 ЗК України, ст. 1 ЗУ "Про землеустрій", суд

Вирішив:

В задоволенні позову прокурора Яготинського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ, вул. Серпова, 3/14 до ОСОБА_2, Яготинської районної державної адміністрації Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 110, треті особи: Управління Держгеокадастру в Яготинському районі Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності, 108, Трубізьке міжрайонне управління водного господарства, смт. Баришівка Київської області, вул. Торфяна, 20 про визнання розпоряджень та державних актів недійсними, скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Литвин Л.І.