Справа № 495/4316/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурної інспекції, відділу державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання декларації про готовність обєкта до експлуатації не дійсною та скасування декларації в державному реєстрі прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурної інспекції, третя особа - ОСОБА_3 про визнання декларації про готовність обєкта до експлуатації недійсною та скасування реєстрації в державному реєстрі прав та їх обтяжень та просить суд визнати декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, серії ОД № 91, зареєстрована 29.12.2015 року на обєкт: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул.. Заріпова, 63/3а, код обєкта 1110:3: категорія складності ІІ, замовник ОСОБА_3 недійсною та скасувати реєстрацію в державному реєстрі прав та їх обтяжень.

Представник позивачки ОСОБА_2, надав до суду заяву про забезпечення позову, та уточнивши її, просить суд накласти арешт на будинок, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул.. Х.Заріпова 63/3 «а», яке зареєстроване за оспорювальною декларацією за ОСОБА_3, та заборонити будь-які реєстраційні дії. Свою заяву ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що на даний момент будинок, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул.. Заріпова, 63, є той самий будинок та до нього входять ті ж самі споруди які вказані в державному реєстрі по даній оспорю вальній декларації, та земельна ділянка площею 0,030 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул.. Заріпова, 63/2 належить ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі № 495/1291/17 від 19.04.2017 року за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно за законом, набуте після смерті матері ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 067920. Заявник має підстави побоюватись, що третя особа може розпорядитися данним майном та відчужити його на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Представник позивачки ОСОБА_2, в судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав та просив суд задовольнити її.

Представник Відділу державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_5, в судовому засіданні проти задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову не заперечував.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6, в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову, вказуючи на її повну безпідставність та необґрунтованість.

Ознайомившись з заявою та дослідивши матеріали, якими представник позивача обґрунтовує вимогу про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Так, за своєю правовою природою, забезпечення позову спрямовано на запобігання таких дій відповідача, які будуть спрямовані на приховання, знищення, продаж чи знецінення майна, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», викладених у п. 4 постанови № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна від 03 червня 2016 року № 5).

Визначивши юридичну природу спірних правовідносин між сторонами і закон, який їх регулює, суд знаходить, що позивачем не доведено наявність реальної загрози ускладнення виконання можливого рішення суду в разі його задоволення, а відсутність ціни позову та обґрунтованих доводів щодо обсягу позовних вимог не дають суду можливості встановити співмірність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка просить суд визнати недійсною декларацію та скасувати реєстрацію речового права на будинок № 63/3 «а» по вул.. Заріпова в смт Затока проведеної на підставі декларації. В той же час, в обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона є власником будинку 63 по вул.. Заріпова в смт Затока. Оскільки наразі судом справа по суті не розглядається, представлені докази не досліджуються, а наявність порушеного права позивачки не встановлюється, суд не вирішує питання щодо правомірності позовних стверджень позивачки, проте останньою на сьогоднішній день не надано жодного достовірного та належного доказу існування порушеного права, стосовно якого існує загроза неможливості здійснення судового захисту у разі задоволення позовної заяви.

Вжиті судом заходи забезпечення позову мають гарантувати виконання рішення суду, що в даному випадку у разі задоволення позовних вимог, полягатиме у визнанні недійсною декларації та скасуванні державної реєстрації права власності на будинок № 63/3 «а» по вул.. ОСОБА_7 в смт Затока. Тобто, навіть у разі встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, та не вимагатиме від ОСОБА_3 вжиття додаткових дій з метою скасування декларації.

Таким чином, в поданій заяві про забезпечення позову представник позивачки не навів жодної обґрунтованої причини, у звязку з якої необхідно забезпечити позов, не надав доказу наявності та поважності такої причини, що свідчить про безпідставність заяви та неможливості застосування заходів забезпечення позову, які можуть призвести до порушення прав третьої особи ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151,153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурної інспекції, відділу державної реєстрації Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання декларації про готовність обєкта до експлуатації не дійсною та скасування декларації в державному реєстрі прав та їх обтяжень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: