Справа №276/368/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 515 грн. 76 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 146 грн. 16 коп. інфляційного збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, 55 грн. 26 коп. відсотків за прострочення строків виплати страхового відшкодування та 4000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. При цьому посилається на те, що внаслідок ДТП загинув його батько і страховою компанією було здійснено виплату на його користь страхового відшкодування з порушенням строку, передбаченого законом, що є підставою для стягнення з відповідача на його користь пені, інфляційних та відсотків.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, від останнього надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідач в судовому засіданні вважав за можливе задоволення вимог в частині стягнення пені, в решті позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.02.2014 року водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-53», реєстраційний номер 6254ЖИ, рухаючись по автомобільній дорозі сполученням «Червоноармійськ-Йосипівка», поблизу смт. Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області в напрямку від смт. Іршанськ до смт. Нова Борова, здійснив наїзд на гужову повозку під керуванням візника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який рухався спереду в попутному напрямку по проїзній частині дороги.

Внаслідок ДТП візник ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Постановою першого заступника начальника начальника слідчого відділення Володарсько-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області підполковника міліції ОСОБА_5 від 24.06.2014 року, кримінальне провадження №0000073 від 24.02.2014 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у звязку із відсутністю складу кримінального правопорушення у діях водія ОСОБА_3

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу «ГАЗ-53», реєстраційний номер 6254ЖИ, була застрахована у відповідача відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1377769.

Пунктом 3 даного договору (полісу) встановлено, що страхова сума за шкоду, завдану життю і здоровю потерпілих становить 100000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.3. статті 1, частини 1 статті 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (далі Закон), представник позивача 31.10.2016 року повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся в порядку, визначеному законом, із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на банківські реквізити уповноваженого представника ОСОБА_6 Вказані документи відповідач отримав 31.10.2016 року.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, останнім днем виплати позивачу страхового відшкодування є 29 січня 2017 року, однак відповідач в порушення вимог Закону здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 14616,00 грн. лише 16.03.2017 року.

Пунктом 36.5. статті 36 Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання.

За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

Саме до таких грошових зобовязань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

Отже, можна зробити висновок, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1377769, є грошовим зобовязанням.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду України від 21.12.2016 року у справі №6-1003цс16.

Суд погоджується з розрахунками наданими позивачем, відповідно до яких встановлено, що за період з 30.01.2017 року по 16.03.2017 року розмір пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування складає 515 грн. 76 коп., інфляційне збільшення суми боргу за порушення відповідачем встановлених законом строків виплати страхового відшкодування становить 146 грн. 16 коп., а три процента річних від простроченої суми складають 55 грн. 26 коп.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі зі стягненням з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, витрат на правову допомогу та судового збору з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_2 515 грн. 76 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 146 грн. 16 коп. інфляційного збільшення суми боргу за прострочення строків виплати страхового відшкодування, 55 грн. 26 коп. відсотків за прострочення строків виплати страхового відшкодування та 4000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: