НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 липня 2017 рокуСправа № 322/520/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості за кредитним договором.

04 травня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 21.02.2013 у сумі 25 464,76 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 20 161,48 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 506,28 грн.; сума комісії 4797,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 (карта) від 21.02.2013 у сумі 17 658,02 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 14 205,71 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3 452,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

21.02.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 29 997,50 грн., з яких: на споживчі цілі 25 000,00 грн., на придбання послуг у продавця ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» - 4500,00 грн., на сплату комісії за оформлення кредиту 497,50 грн.

Разом із наданням позичальнику кредиту, банк також відкриває кредитний картковий рахунок та видає кредитну картку позичальнику.

Відповідно до умов Договору факторингу від 22.12.2014 ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 21.02.2013.

У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором № НОМЕР_1 від 21.02.2013 у нього існує заборгованість у вищезазначеному розмірі.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 11, 509-510, 525-527, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив задовольнити його вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання 10.07.2017 не прибули.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог, в якій також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, 10.07.2017 судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В судовому засіданні 10.07.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

21.02.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 29 997,50 грн., з яких: на споживчі цілі 25 000,00 грн., на придбання послуг у продавця ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» 4500,00 грн., на сплату комісії за оформлення кредиту 497,50 грн.

Кредит надано на строк 36 місяців з 21.02.2013 по 21.02.2016, розмір процентної ставки складає 9,99% річних (п. 1.1 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2.1 кредитного договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі.

Згідно з п. 2.2.2 кредитного договору, банк в порядку, передбаченому угодою надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою.

Пунктом 2.9 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, на дату укладення угоди розмір процентів становить 2,49% на місяць по операціях розрахунків картою за товари та послуги в мережі Інтернет та 3,49% на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором від 21.02.2013 № НОМЕР_1 станом на 07.03.2017 у нього існує заборгованість в розмірі 25 464,76 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 20 161,48 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 506,28 грн.; сума комісії 4797,00 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Також, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором від 21.02.2013 № НОМЕР_1 (зокрема невиконання умов частини 2 Кредитного договору), станом на 02.02.2017 у нього існує заборгованість в розмірі 17 658,02 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 14 205,71 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3 452,31 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Відповідно до умов Договору факторингу від 22.12.2014 № 22/12/14/1-1 ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 21.02.2013, що підтверджується витягом з реєстру боржників, що є додатком вказаного договору факторингу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, позивач по справі є новим кредитором за кредитним договором від 21.02.2013 № НОМЕР_1.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених положень чинного законодавства та беручи до уваги відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 1525 від 23.02.2017, яким підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 1600,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ідентифікаційний код 36789421) суму заборгованості в розмірі 43 122,78 грн. (сорок три тисячі сто двадцять дві гривні 78 коп.), а саме:

- заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 21 лютого 2013 року в сумі 25 464,76 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 20 161,48 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 506,28 грн.; сума комісії 4797,00 грн.;

- заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 (карта) від 21 лютого 2013 року в сумі 17 658,02 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 14 205,71 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3 452,31 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ідентифікаційний код 36789421) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков