У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання батьківства, внесення змін в актовий запис про народження дитини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він знаходився у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 протягом чотирьох років, з 2011 року.

У жовтні 2011 року ОСОБА_5 повідомила йому про свою вагітність. Впродовж 2011-2012 років, вони готувалися до пологів, разом відвідували лікарів, вибирали речі для майбутньої дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_6.

Позивач посилався на те, що він не звернув увагу на оформлення документів про народження дитини, відповідачка зробила все самостійно, оскільки він був необізнаний у таких справах. В подальшому дізнався, що інформація про батька дитини була внесена зі слів відповідачки - зазначено батько дитини «ОСОБА_8».

Протягом двох років після народження дитини, позивач підтримував разом із відповідачкою стосунки, разом ростили дитину, відвідували публічні місця, зустрічали свята. Він продовжував виконувати всі обов'язки щодо утримання дитини як батько, купував необхідний одяг, медикаменти, продукти харчування, що підтверджується квитанціями, приєднаними до позовної заяви.

Наприкінці 2014 року відповідачка повідомила позивачу про припинення між ними відносин, заборонила йому спілкуватися та бачитися з дитиною.

08 листопада 2014 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4

05 березня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до відділу РАЦС із заявою про визнання свого батьківства відносно дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За його заявою, в актовий запис про народження від 18 травня 2012 року № 37 «ОСОБА_6.», були внесені зміни щодо прізвища дитини, відомості про батька.

Позивач уточнивши свої позовні вимоги просив визнати його батьком малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; внести зміни до актового запису про народження від 18 травня 2012 року № 37, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, а саме: в графі прізвище дитини змінити з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», а в графі ім'я - залишити без змін, в графі по-батькові змінити з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3»; в графі відомості про батька виключити відомості про «ОСОБА_4» ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, внести відомості про батька дитини «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця м. Одеса.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 121 СК України врегульовано, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтею 123 та 125 цього кодексу.

Стаття 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

-за заявою матері і батька дитини;

-за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини;

-за рішенням суду.

Статтею 135 ч. 1 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрацій народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по-батькові батька дитини, записується за її вказівкою.

Судами установлено, що відповідно до актового запису про народження від 18 травня 2012 року № 37, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, дитина записана як «ОСОБА_6», у розділі відомості про матір, зазначено «ОСОБА_3», у розділі відомості про батько «ОСОБА_8».

На час народження та реєстрації дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі між собою, з іншими особами не перебували. Будь-яких перешкод для позивача звернутися із заявою до відповідного органу реєстрації народження дитини щодо свого батьківства, визначення походження дитині від нього не було. Між тим, з такою заявою ОСОБА_2 не звернувся.

Тому визначення походження дитини, здійснення державної реєстрації народження дитини було проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України «за вказівкою матері».

08 листопада 2013 року ОСОБА_5, зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом від 08 листопада 2014 року № 204, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області.

05 березня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області із заявою про визнання батьківства відносно дитини «ОСОБА_6», яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі особистої заяви ОСОБА_4, в актовий запис від 18 травня 2012 року № 37 про народження дитини, були внесені зміни, а саме, прізвище дитини «ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3», ім'я ОСОБА_3 і прізвище по-батькові «ОСОБА_3» залишилися без змін, внесені зміни в графу відомості про батька, прізвище «ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3», по-батькові «ОСОБА_3» змінено на «ОСОБА_3», зазначена дата народження батька «ІНФОРМАЦІЯ_2». У відомості про матір, змінено прізвище матері «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 січня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 25 грудня 2010 № 3307/5) державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця від дня народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789/ХІІ від 27 лютого 1991 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Таким чином, ОСОБА_2 самоусунувся від визнання себе батьком дитини у встановленому законом порядку і його право не було та не могло було бути порушеним відповідачами.

Отже, суди попередніх інстанцій керуючись вимогами ст.ст. 121, 125, 135 СК України, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання батьківства, внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов