Справа № 618/535/17
Провадження № 2/618/186/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., при секретарі - Кучеренко О.І., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Колодязненського сільського голови Перепелиці О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті рідної сестри - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті сестри у неї був тяжкий емоційний стан, загострилась гіпертонічна хвороба, внаслідок чого була вимушена тривалий час лікуватися. Після часткового одужання, зробивши відповідні запити, було встановлено, що за померлою земельні ділянки та інше нерухоме майно не значиться. В зв»язку з цим та через тривалу хворобу та лікування вона не встигла своєчасно звернутися до державної нотконтори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, лише у 2017 році їй стало відомо, що у 2004 році ОСОБА_6 скоїв крадіжку належних ОСОБА_5 офіційних документів, а саме: свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть та державного акту на право на земельну ділянку. За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР № 00000054 за ч. 3 ст. 357 КК України. Вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для прийняття спадщини поважними і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 3 місяці.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник відповідача - Колодязненський сільський голова Перепелиця О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вважав поважними причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, оскільки вона лише в лютому 2017 року дізналася про існування спадщини після смерті сестри ОСОБА_5, а саме державного акту на землю. При цьому пояснив, що Колодязненська сільська рада, не дивлячись на досить значний час після смерті спадкодавця, не ставила питання про визнання спадщини відумерлою, оскільки вважає, що інтереси людини, зокрема позивачки ОСОБА_1, мають пріоритетне значення перед інтересами громади.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2005 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а. с. 8).

11 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Дворічанської райдержадміністрації від 31 серпня 2004 р. № 192 ОСОБА_5 було видано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, площею 6,2297 га, на території Колодязненської сільської ради, КПС «Колодязнянське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 10).

Згідно довідки Дворічанської державної нотаріальної контори № 269/01-16 від 14 березня 2017 року після смерті ОСОБА_5 з заявами про прийняття та відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася (а. с. 15).

Згідно дослідженого в судовому засіданні рішення Дворічанського районного суду від 10 лютого 2017 року, по справі за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, заяву останнього задоволено, встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з грудня 1998 року до дня смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ухвали Дворічанського районного суду від 19 квітня 2017 року, яка міститься в цій же цивільній справі, за заявою Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про перегляд рішення Дворічанського районного суду від 10 лютого 2017 року у зв»язку з нововиявленими обставинами, заяву останньої задоволено, рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року по цивільній справі № 618/64/17, провадження № 2-о/618/9/17 за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Колодязненська сільська рада Дворічанського району Харківської області скасовано, заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Згідно рішення Дворічанського районного суду від 04 травня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Колодязненська сільська рада Дворічанського району Харківської області, встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є рідною сестрою ОСОБА_1 (а. с. 11).

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 17.05.2017, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00000054 від 16.02.2017, закрито в зв»язку з тим, що встановлена відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України. При цьому органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 в 2004 році дійсно заволодів свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 та державним актом на землю на її ім»я і до 2017 року утримував їх у себе. Після того, як за цим фактом на нього було подано заяву в органи поліції, він добровільно в лютому 2017 року віддав вказані документи представнику позивача ОСОБА_2 (а. с. 13).

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що про існування державного акту на землю на ім»я ОСОБА_5 він та її рідна сестра ОСОБА_1 дізналися від депутатів Колодязненської сільської ради в лютому 2017 року. За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, спільно з ОСОБА_6 не проживала жодного дня, за нею доглядали соціальні працівники, зокрема дружина ОСОБА_6 Сам ОСОБА_6 на той час працював в сільському Будинку культури, а потім поштарем, при цьому весь час проживав однією сім»єю разом зі своєю цивільною дружиною Іриною та трьома спільними дітьми з ним по - сусідству.

Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердив Колодязненський сільський голова Перепелиця О.В., припустивши, що вказаний державний акт на землю померла ОСОБА_5 могла за життя взагалі особисто не отримати, його замість неї міг отримати соціальний працівник, оскільки на той час ОСОБА_5 через хворобу була прикута до ліжка і не могла самостійно пересуватися.

Під час дослідження в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000054 за ч. 3 ст. 357 КК України та матеріалів цивільної справи № 618/64/17 за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, було встановлено, що ОСОБА_6 органу досудового розслідування та суду було надано дві різні довідки відповідного управління Дворічанської районної державної адміністрації: від 16.04.2004 р. № 317 та від 04.10.2016 р. № 381, у яких зазначені різні періоди здійснення догляду ОСОБА_6 за престарілими, які досягли 80-річного віку. В зв»язку з цим, вказані відомості викликають сумнів суду у їх достовірності.

Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Зашивайко Н.Г. № 600/02-31 від 26 травня 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а. с. 9).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно довідки Колодязненської сільської ради від 14.02.2017 р. № 02-29/168, яка міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000054 на а. с. 20, після смерті ОСОБА_5 спадкоємців першої черги немає.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, рідні брати та сестри спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд враховує доводи позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є людиною похилого віку, про те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з об'єктивних причин, а саме: в зв'язку з віддаленістю місця проживання - в іншому районі Харківської області, в зв»язку з хворобою, що підтверджується відповідною довідкою КЗОЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги Вовчанського району» (а. с. 12) та фактом заволодіння в 2004 році і утриманням до лютого 2017 року гр. ОСОБА_6 державного акту на право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_5 та свідоцтва про її смерть, що підтверджується постановою начальника СВ Дворічанського відділення Куп»янського ВП ГУ НП України в Харківській області від 17 травня 2017 року. Крім того, як було встановлено під час судового розгляду справи і вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000054 за ст. 357 ч. 3 КК України, досліджених в судовому засіданні, про існування вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку позивачці та її представнику стало відомо лише 08.02.2017 року від працівників Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області. В зв»язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов»язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем Колодязненською сільською радою Дворічанського району Харківської області не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися позивач та її представник, як на підставу своїх вимог, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали даної справи, справи № 618/64/17, а також матеріали кримінального провадження № 0000054 за ст. 357 ч. 3 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що три місяці буде достатньо для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ст. 41, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 59, 60, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 - три місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь