Волноваський районний суд Донецької області
у складі : головуючого судді - Мохова Є.І.
при секретарі - Брідні О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа орган опіки та піклування Волноваської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька,
Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з У період з 12.08.2006 року по 21.12.12 року вона знаходилась у шлюбу з ОСОБА_2. Від цього шлюбу 14 серпня 2009 року у них народилася дитина - син ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-КД№ 155320 виданим виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області.
Вона з сином проживають окремо від відповідача практично з моменту народження дитини у смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області, яке (на теперішній час) знаходиться на неконтрольованій території (територія, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України).
З червня 2014 року вона разом з сином проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, як внутрішньо переміщені особи.
На теперішній час їй необхідно виїхати з дитиною до смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області, де у позивачки мешкає престаріла мати ОСОБА_4, але в пункті пропуску лінії розмежування їй пояснили, що без згоди батька вона не має можливості вивезти дитину за межі України.
Тому просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, разом з матірю ОСОБА_1 на тимчасово неконтрольовану територію України в смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області до досягнення дитиною віку 16 років.
В судове засідання позивачка не зявилася, але в позові зазначила про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причину неявки суд не інформував, тому причину його неявки суд визнає не поважною.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки не інформував.
Тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по цивільній справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, зі свідоцтва про народження на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що в графі батьки зазначено: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_1, зроблено актовий запис № 42, місце реєстрації виконком Іванівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, копія якого є наявною у справі.
З копії паспорту серії ЕН № 049241 на імя ОСОБА_4, виданого Антрацитівським РВ УМВС України в Луганській області 27.11.2001 року вбачається, що зареєстрована с-ще. Іванівка, вул. Лермонтова б. № 33, Антрацитівського району, Луганської області.
З копії рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 21.12.2012 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Тишкова») ОСОБА_6 розірвано.
З копії заочного рішення Волноваського районного суду Донецької області від 02.06.2017 року вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1.
Згідно з положеннями частини 3 статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише зі згоди батьків і в їх супроводі або у супроводі осіб, які ними уповноважені.
Порядок виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку, регулюється «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою КМ України N 57 від 27 січня 1995 року.
Пунктом 4 вказаних Правил передбачено, що в супроводі одного з батьків або інших осіб, виїзд з України дітей вказаного віку здійснюється за обов'язкової наявність нотаріально посвідченої згоди другого батька, в якій зазначається назва держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків виїзд вказаних осіб з України здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, із контексту наведеної норми вбачається, що визначення держави прямування та часового проміжку перебування у цій держави є обов'язковим змістом документу, на підставі якого дитина виїжджає з України.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі шостому проголошено, що дитина для повного гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України передбачають, що докази мають бути належними та допустимими.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його станом здоровя, ухиляється від виконання свої батьківських обовязків по вихованню дитини, свідомо нехтує своїми обовязками як батько. Питання щодо встановлення режиму спілкування батьків з дитиною органом опіки і піклування не вирішувалось і спору з цього приводу між батьками не виникало, відповідач не звертався з такою заявою.
Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позов позивачки підлягає задоволенню, оскільки з наданих доказів вбачається, що неповнолітній син ОСОБА_3 мешкає з матірю, після розірвання шлюбу між сторонами по справі. Питання стягнення аліментів вирішено у судовому порядку, відповідач участі у вихованні сина не приймає. Добровільно відповідач не надав згоди на виїзд неповнолітнього сина на тимчасово неконтрольовану територію України в смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в гості до бабусі яка мешкає у с-щі. Іванівка Антрацитівського району Луганської області, що вбачається з наданих документів по справі, тому, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього з території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) та тимчасові в'їзди до території проведення антитерористичної операції (тимчасово неконтрольованої території) може бути дозволений за рішенням суду.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 5, 10, 15, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа орган опіки та піклування Волноваської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька задовольнити частково.
Надати дозвіл матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження с. Іванівка, Антрацитівського району Донецької області, на виїзд сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово неконтрольовану територію України в смт. Іванівка Антрацитівського району Луганської області без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 строком до 20 липня 2021 року.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 10-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Особи які брали участь в судовому засіданні але не були присутніми при оголошенні судового рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення, Волноваського районного суду.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 2/221/935/2017, № 221/3087/17 в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Суддя