Справа № 750/2115/17 Провадження № 22-ц/795/1494/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Логвіна Т. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О.,
за участю:представника позивача -Зазимко А.О., відповідача, представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року у справі за позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_7 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 47, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, апелянт наполягає на тому, що відповідач повинна була повідомити Управління про факт роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», чого останньою зроблено не було. Відповідач жодних відомостей про те, що працює на державній службі не надавала. Копію трудової книжки відповідачем було надано до управління лише 11.08.2016, коли вона звернулась із заявою про перерахунок пенсії.

Також апелянт звертає увагу на те, що судом взято до уваги покази чоловіка відповідача, який був допитаний в якості свідка по справі і який при цьому є заінтересованою особою.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Відповідач та її представник послались на безпідставність апеляційної скарги, просили в її задоволенні відмовити, надавши відповідні заперечення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачем доведено, що жодної інформації про місце своєї роботи нею не приховувалось та не спотворювалось, вона не вчиняла жодних інших дій, які б могли бути кваліфіковані як недобросовісність під час отримання пенсійних виплат, тобто факт зловживання з її боку судом не встановлено, що виключає застосування ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

З таким висновком суду погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає матеріалам справи і вимогам закону, який регулює спірні правовідносини.

Судом встановлено, що у зв'язку зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року тимчасово, у період з 1.04.2015 по 31.12.2015 особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу» (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни IІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

В подальших редакціях Закону, а саме абзацу та першого та другого частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії не виплачувались з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року і на даний момент пенсії працюючим державним службовцям не виплачуються тимчасово до 31 грудня 2017 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач ОСОБА_7 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України з 2008 року та отримує пенсію за віком як матір інваліда з дитинства відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_7, починаючи з 2006 року безперервно працює на державній службі (а.с.38-41).

Кожні два роки, тобто в 2010, 2012, 2014 та 2016 роках ОСОБА_7 зверталася до відповідача із заявами про перерахунок пенсії, додаючи до заяви копію трудової книжки, в якій є запис про перебування на державній службі. Відповідно до показань свідка ОСОБА_8 після зміни в законодавстві в 2015 та 2016 роках відповідач неодноразово зверталася до УПФУ з питання правомірності подальшої виплати їй пенсії. При останньому зверненні в 2016 році відповідач знову надала позивачеві копію своєї трудової книжки із записом про перебування на державній службі.

Дані обставини позивачем не спростовано.

Таким чином, починаючи з часу призначення пенсії ОСОБА_7 , тобто з 2008 року, у позивача були достовірні данні щодо перебування відповідача на державній службі, і ці данні остання підтверджувала кожні два роки. Зміна законодавства в 2015 році не потягнула зміни статусу відповідача як державного службовця. Вказані зміни законодавства не зобов'язували ОСОБА_7 звертатися до позивача з будь-якою заявою щодо виплати пенсії, а навпаки зобов'язували органи Пенсійного фонду України припинити нарахування та виплату пенсії державним службовцям, чого позивачем відносно відповідача зроблено не було.

Положеннями ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За змістом ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України не надано доказів щодо зловживань з боку ОСОБА_7 або подання нею недостовірних даних.

Зазначені обставини виключають відповідальність ОСОБА_7 у виникненні переплати пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про те, що правові підстави для задоволення позовних вимог у даній цивільній справі відсутні.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: