Справа № 175/687/17
Провадження № 2/175/263/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

за участю секретаря Перепелиці Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради, третя особа: Садівниче товариство «Рассвет» ДМЗ про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, на садовий будинок на садовий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є спадкоємцем першої черги, незважаючи на те, що її право на спадкове майно, яке відкрилося після смерті чоловіка, ніхто не оспорює, вона не в змозі отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв'язку з неможливістю надання нею правовстановлюючого документу на садовий будинок, який би був зареєстрований в встановленому законом порядку на ім'я померлого. Тому, вона звернулася до суду для визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. (а.с.36)

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явився, але надали суду заяви в якій просили суд розглядати справу за відсутності їх представників. (а.с.35, 37)

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25 квітня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: садовий будинок загальною площею 22,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,0681 га, розташованої на території АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_1.

Згідно матеріалів справи, син, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 внаслідок чого позивач є єдиним спадкоємцем першої черги.

ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, звернулася до державного нотаріуса Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на садовий будинок, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернути до суду.

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Таким чином з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про прийняття спадщини.

Державний нотаріус ОСОБА_4, відкрила спадкову справу № 637/2013, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №54997759 від 11.09.2013 року.

26.05.2016 року Державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину серії 8-317 від 26.05.2016 року на вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту, складеного ФОП ОСОБА_5, станом на 15.07.2016 року, садовий будинок був побудований ОСОБА_2, у 1989 р., але згідно довідки БТІ від 14.07.2016 за вих. № 907 право власності на садовий будинок не було оформлено та не зареєстровано за життя спадкодавця у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності никається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 належав садовий будинок з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, у зв'язку з чим позивач не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на садовий будинок АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради, третя особа: Садівниче товариство «Рассвет» ДМЗ про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 11 грудня 1998 року, ІПН - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, право власності в порядку спадкування за законом на садовий на садовий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 22,6 кв. м., з яких житлова площа 12,2 кв.м, який складається з : 1 - коридор площею 4,4 кв.м, 2 - кухня площею 6,0 кв.м, 3 - літня кімната площею 12,2 кв.м, господарські будівлі і споруди: прибудова «а» площею 5,8 кв.м., замощення «І» площею 21 кв.м, після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Л. Воздвиженський