Справа № 351/217/17
Номер провадження №2/351/399/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Підвисоцької сільської ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Підвисоцької сільської ради про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивували тим, що господарство, яке знаходиться в с. Підвисоке по вул. С.Стрільців, 117А, Снятинського району станом на 15.04.1991 р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в склад якого входило троє осіб: ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_1, їх син ОСОБА_3. 10.08.1999р. ОСОБА_3, 1980 р.нар., помер і його частку успадкували його батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_1. таким чином їх частка становила по 1/2 частині за кожним. 05.01.2015р. помер ОСОБА_3, який посвідчив 26.12.2014р. в користь ОСОБА_2 заповіт. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок позивачам відмовлено в оформленні спадщини. Просять визнати за ними: за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на житловий будинок в с. Підвисоке по вул. С.Стрільців. 117А, Снятинського району, по 1/2 частині за кожним.

Представник позивачів в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 10.08.1999р. серії І-НМ № 026585; заповіт, посвідчений 26.12.2014р. секретарем Підвисоцької сільської ради; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 05.01.2015р. від 06.01.2015р; довідки Підвисоцької сільської ради від 29.05.2015р., 26.12.2016р.; технічний паспорт на спірний житловий будинок; довідку Підвисоцької сільської ради від 06.07.2017р.; довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 12.06.2017р.; матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3, який помер 05.01.2015р.; виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 28.11.2016р.; постанову державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2017р. -, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що житловий будинок в с. Підвисоке по вул. С.Стрільців, 117А, Снятинського району на праві власності членів колгоспного двору належав ОСОБА_3, який помер 05.01.2015р., його дружині ОСОБА_1 та сину ОСОБА_3, який помер 10.08.1999р.; спадкоємцями належної на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, частки в будинковолодінні стали його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_1; після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем його частини у спірному майні за заповітом став ОСОБА_2, який вступив в управління спадковим майном та у встановлений законом строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про відмову від одержання обов'язкової частки у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_3, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів позивачу ОСОБА_2 відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (далі Постанова) роз'яснив, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідност.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, виходячи з вищенаведеного суд прийшов до переконання, що за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід визнати право власності на житловий будинок в с. Підвисоке по вул. С.Стрільців, 117А, Снятинського району, по 1/2 частині за кожним.

Суд на підставі встановленого та керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Підвисоке по вул. С.Стрільців, 117А, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Підвисоке по вул. С.Стрільців, 117А, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.