Справа № 595/778/17
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Мартинюк М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення аліментів на його утримання, мотивуючи тим, що він є непрацездатним, інвалідом третьої групи. Відповідачі йому ніякої допомоги не надають і не бажають цього робити, хоча згідно Сімейного кодексу України зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили, що відповідачі не несуть жодних витрат по утриманню будинку та підтриманню його в належному стані. Він сам оплачує послуги за використання світла та газу, сам робить за свої кошти утеплення будинку та утримує будинок в належному стані. Він є інвалідом третьої групи та потребує їхньої допомоги. Просять стягнути з відповідачів аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3200 грн. щомісячно з кожного.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов заперечив, суду пояснив, що позивачем не доведено та не надано жодних доказів, які б могли підтвердити його скрутне матеріальне становище та необхідність стягнення аліментів з повнолітніх дітей.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є синами ОСОБА_1

ОСОБА_1 є пенсіонером, пенсію отримує по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, інвалідам ІІІ групи.

Як вбачається з довідки Управління Пенсійного Фонду України в Бучацькому районі №1713 від 13.06.2017 року пенсія ОСОБА_1 з січня 2017 року складала 1247 грн.

Як вбачається із пояснень позивача, крім пенсії він щомісячно отримує по 500 грн. у зв'язку з інвалідністю.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виданих Порохівською сільською радою Бучацького району, вбачається, що відповідач ОСОБА_4, має двох неповнолітніх дітей.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4, виданих Порохівською сільською радою Бучацького району, вбачається, що відповідач ОСОБА_5, має двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до судового наказу № 2н-104(2011р) від 06.05.2011 року, виданого Бучацьким районним судом, з відповідача ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 5 травня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. По даному судовому наказу відкрито виконавче

провадження, що підтверджується постановою про відкриття провадження від 19.03.2013 року.

Твердження позивача, що йому необхідні кошти на лікування свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Позивачем надано суду висновок, щодо рекомендацій медичних закладів про необхідності санаторно-оздоровчого лікування, проте, як вбачається із пояснень самого позивача, санаторно-оздоровчого лікування він проходить безкоштовно, оскільки він є інвалідом третьої групи по трудовому каліцтву.

Надані позивачем, як доказ платоспроможності фотографії відповідачів, суд оцінює критично, оскільки із вказаних фотографій не вбачається, що відповідачі працюють, де саме працюють і який в них дохід, крім того, суд оцінює критично надані чеки на купівлю ліків, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що дані ліки позивачу виписувались, крім того, дані витрати є разовими.

Суд, бере до уваги надані позивачем виписки з медичної картки, світлокопію картки амбулаторного хворого, проте, дані документи не дають можливості зробити висновок про необхідність позивачу додаткових лікувальних чи профілактичних заходів, купівлю медикаментів, а також їх вартість, а тому не можуть самі по собі свідчити про необхідність стягнення аліментів з відповідачів.

Згідно із ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними відповідно віку визнаються жінки, які досягли 55 років, чоловіки, які досягли 60 років, тобто пенсіонери. Не можуть бути визнані непрацездатними особи, які вийшли на пенсію за пільговими признаками до досягнення пенсійного віку Непрацездатними також є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами І, II та

III груп, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями Міністерства охорони здоров'я (МСЕК). Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов'язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Фактор потреби встановлюється судом залежно від конкретних обставин.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги отримання позивачем державних субсидій по сплаті комунальних послуг, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Посилання позивача на те, що він потребує матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких умов заявлені позивачем, як непрацездатною особою, вимоги про стягнення з його синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліментів на утримання з підстав потреби у матеріальній допомозі, не є доведеними, а тому достатніх правових підстав для стягнення аліментів суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10,75,202,205 СК України, ст.ст.10,11,57-61,212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора