З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року Лубенський міськрайонний суд
в складі головуючої судді Гудкова С.В.
при секретарі Джадан І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-
Позивач ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи позов тим, що 02.11.2015 року між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №02.11.2015 року, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 7000 гривень для придбання котла.
В період дії Кредитного договору позичальником було порушено порядок та строки погашення заборгованості, оскільки кошти в рахунок сплати чергових платежів на рахунок Банку не вносились.
Ризик невиконання зобов'язань позичальника за вищевказаним кредитним договором було застраховано Банком у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за Договором добровільного страхування кредитів №1807994 від 15.12.2015 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (банку) і пов'язані зі збитками внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагував, проігнорувавши виклик до суду.
20.07.2017 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що 02.11.2015 року 02.11.2015 року між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №02.11.2015 року (а.с.13-16), згідно якого відповідачеві було надано Банком кредитні кошти в сумі 7000 гривень зі сплатою 24,50% річних, терміном до 01.11.2018 року.
У зв'язку з невиконанням своїх обов'язків по сплаті кредитних коштів ОСОБА_1, виникла прострочена заборгованість.
Згідно ст.979 ЦК України, За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
При укладанні Кредитного договору, ризик невиконання зобов'язань позичальника ОСОБА_1 було застраховано Банком у позивача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», що підтверджується Договором добровільного страхування кредитів №1807994 від 15.12.2015 року (а.с.5-10).
Зі слів позивача, відповідачем ОСОБА_1 в досудовому порядку сплачено 300 гривень, відповідно, залишається несплачена сума в розмірі 5342,93 гривні.
Відповідно до ст.ст.25, 27 Закону України "Про страхування",Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, враховуючи з'ясовані обставини справи, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» 5342,93 гривні страхового відшкодування.
Позивачем при подачі до суду позову було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень (а.с.4), які, на підставі ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищевикладені обставини, керуючись ст.979 ЦК України, стст.25 27 Закону України "Про страхування", ст.10, 15, 60, 88, 212-214, 224-227 ЦПК України, -
Позов Приватного акціонерного товариства Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 5342 гривні 92 копійки (п'ять тисяч триста сорок дві гривні 92 копійки), а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень (одна тисяча шістсот гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду С.В.Гудков .