УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просив зобов'язати Управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради Луганської області здійснити йому перерахунок заробітної плати за період із 21 травня 1987 року по 13 липня 1987 року на підставі наказу головного лікаря Рубіжанського територіально-медичного об'єднання від 28 травня 2002 року № 112, а також зобов'язати видати довідку після здійснення такого перерахунку по формі, затвердженій додатком № 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в період із 21 травня 1987 року по 13 липня 1987 року він перебував у трудових відносинах із Рубіжанською міською лікарнею, але був призваний на військові збори, під час яких приймав безпосередню участь із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

Вважав, що має право на перерахунок йому заробітної плати за цей період по збільшеній на 100 % тарифній ставці та з урахуванням премії у розмірі 60 % від тарифної ставки на місяць і відповідач на даний час зобов'язаний його здійснити.

Ураховуючи наведене, просив позов задовольнити.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11 січня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення матеріального права, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для здійснення позивачеві перерахунку заробітної плати, оскільки відповідно до нормативно-правових актів, які діяли у період його роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, у керівника Рубіжанської міської лікарні, в якій він працював, не було обов'язку щодо нарахування і виплати йому заробітної плати за період із 21 травня 1987 року по 13 липня 1987 року по підвищеній на 100 % тарифній ставці та премії у розмірі 60 % на збільшену на 100% тарифну ставку.

Колегія погоджується з такими висновками.

Рішення судів є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги їхніх висновків не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, проте згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 7 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик