Справа № 301/40/17
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ДЖУГИ С.Д.

при секретарі СОЧЦІ І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу судді Іршавського районного суду від 11 січня 2017 року про визнання неподаною та повернення ТОВ «Кредитні ініціативи» заяви у справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановила:

ТОВ «Кредитні ініціативи» оскаржило ухвалу судді Іршавського районного суду від 11.01.2017, якою визнано неподаною та повернуто заяву у справі за позовом Товариства до ОСОБА_1 про стягнення боргу. В апеляції зазначається, що у судді не було підстав для визнання заяви неподаною та повернення її позивачу, оскільки не було враховано час одержання позивачем ухвали суду від 11.01.2017 та матеріалів справи, що надійшли лише 17.01.2017. Ухвалу про визнання неподаною заяви суддя постановив ще 11.01.2017, тобто, не дочекавшись відомостей про час отримання ухвали адресатом і до спливу часу на виправлення недоліків позовної заяви. Посилаючись на ці обставини, на порушення норм процесуального права при постановленні ухвали, апелянт просить її скасувати із передачею питання про відкриття провадження в справі на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши апеляційну скаргу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України за відсутності учасників процесу, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою судді Іршавського районного суду від 06.01.2017 залишено без руху заяву позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» внаслідок невідповідності її вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме через несплату судового збору, строк виправлення недоліків заяви для позивача встановлено до 11.01.2017 (а.с. 6). Ухвалою судді Іршавського районного суду від 11.01.2017 заяву позивача визнано неподаною, оскільки її недоліки, що були встановлені в ухвалі від 06.01.2017, не були виправлені позивачем до 11.01.2017 (а.с. 8). Погодитись із таким вирішенням процесуального питання не можна.

Залишаючи заяву без руху, суддя повинен діяти у зрозумілий для учасника процесу спосіб, передбачений процесуальним законом, зокрема, повинен чітко вказати на конкретні недоліки заяви, що саме і уможливлює їх виправлення, як це випливає з вимог ст. 1, ст. 2 ч. 3, ст. 121 ч. 1 ЦПК України, яка передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Заява визнається неподаною та повертається позивачу лише у випадку, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає відповідні вимоги (ст. 121 ч. 2 ЦПК України).

На порушення вимог закону, суддя в ухвалі від 06.01.2017 не визначив суму судового збору, яку належить сплатити з позовної заяви, не зазначив реквізитів для сплати, чим, по-суті, унеможливив виконання ухвали. Крім того, законом передбачено інший спосіб визначення строку для виправлення недоліків заяви, аніж той, що його суддя зазначив в ухвалі, а саме, пятиденний строк з дня отримання адресатом ухвали. У тому ж разі, якщо суддя (суд) встановив відповідний строк шляхом визначення конкретної дати, до якої слід виконати вимоги ухвали, суду належить забезпечити учаснику процесу можливість виконання вимог ухвали з урахуванням часу пересилання кореспонденції.

Виходячи з необхідності виконання вимог суду, за змістом ст. 8 ч. 8, ст. 122 ч. 6, ст. 127 ч. 1, ст. 222 ч. 3 ЦПК України та відповідно до п. 21.2. й інших положень Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України від 17.12.2013 № 173, копію ухвали про залишення заяви без руху належить направити особі рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення.

У справі міститься супровідний лист суду від 06.01.2017 щодо направлення ТОВ «Кредитні ініціативи» копії ухвали від 06.01.2017, однак, доказів виконання судом вимог законодавства щодо надіслання копії ухвали рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення у справі немає. Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, додане до апеляційної скарги, містить дані про одержання позивачем 17.01.2017 кореспонденції з Іршавського районного суду (а.с. 10), за обставинами справи матеріалів позову разом з ухвалою від 11.01.2017 про визнання заяви неподаною та повернення її позивачу.

Таким чином, доводи апеляції про те, що позивачу лише 17.01.2017 стало відомо про залишення його заяви суддею без руху через недоліки заслуговують на увагу і нічим не спростовуються. Понад те, зі змісту одержаних позивачем документів взагалі незрозуміло, якими саме були недоліки заяви, позаяк копію ухвали від 06.01.2017 він не отримував. В будь-якому разі, враховуючи, що позивач управі був подати докази виконання ухвали від 06.01.2017, якщо така направлялася судом, поштою, що потребує певного часу на доставлення кореспонденції, суддя суду першої інстанції не мав підстав для постановлення ухвали про визнання заяви неподаною та її повернення до кінця робочого дня 11.01.2017 і постановив ухвалу передчасно. На дату ухвалення судового рішення суддя обєктивно не міг би знати про виправлення недоліків заяви, якщо позивач вирішив скористатися правом надіслати документи поштою в кінці строку, хоча таку можливість суд зобовязаний був враховувати. Тож постановлення суддею ухвали без урахування вказаних обставин, в останній день процесуального строку, встановленого, до того ж, із порушенням вимог процесуального закону, як слід розуміти у момент закінчення робочого часу в суді або одразу після цього, необґрунтоване.

Визнаючи заяву неподаною та повертаючи її позивачеві суддя суду першої інстанції вищенаведеного не врахував. Відтак, на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, ухвалу від 11.01.2017 скасувати, питання про відкриття провадження в справі, що належить до компетенції суду першої інстанції (ст.ст. 107, 118, 121, 122 ЦПК України), передати на новий розгляд.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити, ухвалу судді Іршавського районного суду від 11 січня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді