Справа №266/2504/13-ц
Провадження№ 4-с/266/7/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Сараєва І.А.

за участі секретаря Рухман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у Приморському районному суду міста Маріуполі Донецької області скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" на бездіяльністю начальника Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії головного державного виконавця Сапах Ю.А.,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 року заявник звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя зі скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що 01.07.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області стягнутий на користь ПАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 229,40грн. з ОСОБА_2, 1946р.н., РНОКПП № НОМЕР_1, що мешкає за адресою вул. Комсомольська буд. 7 а, смт. Мангуш, Першотравневий (Мангушський) район, Донецька область, рішення набрало законної сили 02.09.2014 року. 23.10.2014 року виконавчий лист № 2/266/56/2014 р. по справі № 266/2504/13-ц було видано уповноваженому представнику ПАТ «Маріупольгаз». 18.11.2014 року ПАТ «Маріупольгаз» було направлено до ВДВС Першотравневого РУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження № 08-275пр/ог від 03.11.2014р. та оригінал вищезазначеного виконавчого листа, що підтверджується відтиском штампу від 18 жовтня 2014 року на другому екземплярі заяви ПАТ «Маріупольгаз» №08-275пр/ог від 03.11.2014 року. Листом № 08-3-пр/с від 26.01.2015р. ПАТ «Маріупольгаз» звернулося з запитом до ВДВС Першотравневого РУЮ для отримання інформації про хід виконання оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) на адресу підприємства не надходила. Додатково у вищезазначеному листі було зазначено інформацію про отримання боржником пенсії та вимогою направити виконавчий документ для здійснення заходів примусового виконання рішення суду, а саме для звернення стягнення на пенсію. В порушення діючого законодавства відповідь на адресу ПАТ «Маріупольгаз» не надходила та відповідно і постанова про відкриття виконавчого провадження та грошові кошти за виконавчим листом № 2/266/56/2014 від 01.07.2014 року, як результат звернення стягнення на пенсію боржника. Повторно листом № 08-664пр від 22.07.2015 року ПАТ «Маріупольгаз» звернулося з запитом до ВДВС Першотравневого РУЮ для отримання інформації про хід виконання оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження так і не була направлена на адресу стягувача. Невиконання чітких приписів Закону України «Про виконавче провадження» позбавило наше підприємство змоги проводити постійний моніторинг примусового виконання. Вкотре законні вимоги стягувача було проігноровано, втім як і те що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. З метою організації сталої, ефективної роботи, спрямованої на підвищення рівня сплати заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат за рішеннями суду на користь ПАТ «Маріупольгаз» уповноваженими представниками повсякчасно проводиться інвентаризація виконавчих документів, в тому числі і в ВДВС Першотравневому РУЮ. В процесі проведення 22.08.2016 року інвентаризації виконавчих документів, що перебувають на виконанні у ВДВС Першотравневого РУЮ та ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень уповноваженим представником було встановлено, що у виконавчому провадженні № 45530156 наявна заява ОСОБА_2 від 03.12.2014р. про зупинення виконавчого провадження з посилання на подану апеляційну скаргу та копіями апеляційної скарги та заяви про поновлення строків для апеляційного оскарження проте своєчасно державним виконавцем процесуальні документи за вищенаведеною заявою боржника винесені не були. Усно державного виконавця було повідомлено про відмову боржникові у задоволенні апеляційної скарги. 29.08.2016 року ПАТ «Маріупольгаз» було передано до канцелярії ВДВС Першотравневого РУЮ лист № 03-289/1 бпр, у якому зазначалося, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Донецької області від 22.01.2015 року по справі 266/2504/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Вкотре лист ПАТ «Маріупольгаз» містив вимогу примусового виконання рішення через територіальні органи Пенсійного Фонду України, враховуючи інформацію, що боржник -пенсіонер. Логічним результатом стало би винесення державним виконавцем довгоочікуваної постанови про звернення стягнення на пенсію боржника та направлення її на адресу бухгалтерії відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, проте головним державним виконавцем Сапах Ю.А. 26.09.2016 року (через півтора року після подання апеляційної скарги Боржником, та через місяць після отримання листа - пояснення про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 з копіями підтверджувальних документів) на момент існування ухвали Апеляційного суду Донецької області від 22.01.2015 року, що набрала законної сили, про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 і обізнаності з цього приводу ВДВС 03.10.2016 року за номером Журналу вхідної кореспонденції № 2702 на адресу ПАТ «Маріупольгаз» надійшла постанова про повернення виконавчого документа за ВП 45529597 на підставі ч.1 ст. 48 Закону з супровідним листом. В описовій частині постанови головним державним виконавцем зазначено, що ухвалою Апеляційного суду Донецької області № 22-ц/775/35/2015(м) апеляційну скаргу ОСОБА_2 прийнято до розгляду. Відповідно до постанови оригінал виконавчого документу повернуто до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Головним державним виконавцем завідомо було винесено безпідставну незаконну постанову, оскільки щодо справжності обставин справи він був обізнаний із листа ПАТ «Маріупольгаз» від 29.08.2016 року, а також мав змогу перевірити достовірність інформації щодо стадії розгляду справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень, проте знехтував такою можливістю. 17.10.2016 року ПАТ «Маріупольгаз» було передано до канцелярії Першотравневого

РВДВС скаргу № 03-979 від 13.10.2016 року (оскарження постанови) на постанову про

повернення виконавчого документа за номером виконавчого провадження № 45529597 від

26.09.2016 року з вимогою скасувати незаконно винесену постанову № 45529597 від та

відновити виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, що підтверджується відповідним відтиском штампу на другому екземплярі скарги. Проте вмотивованої постанови за розглядами начальником Першотравневого РВДВС скарги ПАТ «Маріупольгаз» на адресу підприємства на момент звернення до суду не надходила. 10.01.2017року ПАТ «Маріупольгаз» повторно рекомендованим листом № 03-998 від 12.12.2016 року з повідомленням про вручення звернулося на адресу Мангушського РВ ДВС ГТУЮ щодо отримання інформації щодо розгляду скарги на постанову про повернення виконавчого провадження № 45529597 від 26.09.2017 року який відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було вручено уповноваженому представникові за довіреністю Гулько 12.01.2017 року. Відповідь на запит на момент звернення до суду на адресу ПАТ «Маріупольгаз» не надходила.

Просив суд визнати бездіяльність начальника Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії головного державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3- неправомірними; скасувати постанову № 45529597 головного державного виконавця Мангушського (Першотравневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа ОСОБА_3 від 26.09.2016 року; відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя № 2/266/56/2014 р. від 01.07.2014 року про стягнення на користь ПАТ «Маріупольгаз» судового збору у розмірі 229,40грн. з ОСОБА_2, 1946р.н., РНОКПП № НОМЕР_1, що мешкає за адресою вул. Комсомольська буд. 7 а, смт. Мангуш, Мангушський (Першотравневий) район, Донецька область; зобов'язати державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області направити виконавчий документ для проведення примусового стягнення із пенсії Боржника до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України.

Представник заявника та Представник Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги належним чином у судове засідання не зявилися про причини неявки суд не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 11 квітня 2014 р. позов ПАТпо газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за спожитий газ у розмірі 7274 грн. 25 коп. Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 01 липня 2014 року №266/2504/13-ц ( провадження №2/266/56/2014) стягнуто на користь ПАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 229,40грн. з ОСОБА_2, 1946р.н., РНОКПП № НОМЕР_1, що мешкає за адресою вул. Комсомольська буд. 7 а, смт. Мангуш, Першотравневий (Мангушський) район, Донецька область. Рішення набрало законної сили 02.09.2014 р. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.01.2015 р. рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.04.2014 р. залишено без змін. Згідно відтиску штампу від 18 жовтня 2014 року на другому екземплярі заяви ПАТ «Маріупольгаз» №08-275пр/ог від 03.11.2014 року ВДВС Першотравневого РУЮ отримано від ПАТ «Маріупольгаз» заяву про відкриття виконавчого провадження вих.. № 08-275пр/ог від 03.11.2014р. та оригінал вищезазначеного виконавчого листа (а.с. 5,4, 13 )

Як вбачається з листа № 08-3-пр/с від 26.01.2015р. ПАТ «Маріупольгаз» звернулося з запитом до ВДВС Першотравневого РУЮ для отримання інформації про хід виконання оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» на адресу підприємства не надходила. Додатково у вищезазначеному листі було зазначено інформацію про отримання боржником пенсії та вимогою направити виконавчий документ для здійснення заходів примусового виконання рішення суду, а саме для звернення стягнення на пенсію (а.с. 6).

Згідно з листом № 08-664пр від 22.07.2015 року ПАТ «Маріупольгаз» повторно звернулося з запитом до ВДВС Першотравневого РУЮ для отримання інформації про хід виконання оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження так і не була направлена на адресу стягувача ( а.с. 7).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 03.12.2014р. останній просить державного виконавця Першотравневого ВДВС про зупинення виконавчого провадження з посилання на подану апеляційну скаргу та копіями апеляційної скарги та заяви про поновлення строків для апеляційного оскарження ( а.с. 9,10.11).

Як вбачається з листа № 03-289/1 бпр від 29.08.2016 року ПАТ «Маріупольгаз» було передано до канцелярії ВДВС Першотравневого РУЮ, що підтверджується відтиском штампу від 29.08.2016 року, у якому зазначалося, що відповідно до ухвали Апеляційного суду Донецької області від 22.01.2015 року по справі 266/2504/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, при цьому копія ухвали була додана до листа № 03-289/1 бпр. Зазначений лист ПАТ «Маріупольгаз» містить вимогу примусового виконання рішення через територіальні органи Пенсійного Фонду України, враховуючи інформацію, що боржник пенсіонер ( а.с. 12).

З постанови про повернення виконавчого документа за ВП 45529597 від 26.09.2016 р. вбачається, що головним державним виконавцем Сапах Ю.А. на підставі ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий лист №2/266/56/2014 виданий 23.10.2014 р. Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" судового збору у розмірі 229,40 грн. з підстав того, що ухвалою Апеляційного суду Донецької області № 22-ц/775/35/2015(м) апеляційну скаргу ОСОБА_2 прийнято до розгляду. Відповідно до постанови оригінал виконавчого документу повернуто до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області. Згідно до супровідного листа зазначену постанову скаржником отримано 03.10.2017 р. вх.. №2702 ( а.с. 14).

13.10.2016 року ПАТ «Маріупольгаз» було направлено на імя Першотравневого ВДВС скаргу № 03-979 на постанову про повернення виконавчого документу від 26.09.2016 року номер за № 45529597 в якій були викладені порушення головного державного виконавця Сапах Ю.А. та вимоги щодо скасування спірної постанови, відновлення виконавчого провадження, направлення виконавчого документу для проведення примусового стягнення із пенсії боржника до УПФУ. Згідно вхідного штампу зазначену скаргу отримано 17.10.2016 р. ( а.с. 15-16).

10.01.2017 року ПАТ «Маріупольгаз» повторно рекомендованим листом № 03-998 від 12.12.2016 року з повідомленням про вручення звернулося на адресу Мангушського РВДВС ГТУЮ щодо отримання інформації щодо розгляду скарги на постанову про повернення виконавчого провадження № 45529597 від 26.09.2017 року Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було вручено уповноваженому представникові за довіреністю Гулько 12.01.2017 року ( а.с. 17,18).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень статті 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови для відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що відповідь за результатами скарги на постанову головного державного виконавця від 26.09.2016 р. поданою у 10-дений строк з моменту її одержання не було отримано ПАТ «Маріупольгаз» то строк на звернення до суду щодо оскарження повідомлення державного виконавця заявником не пропущений.

Згідно ч. 1ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч. 2 ст. 387 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що 26.09.2016 року головним державним виконавцем Першотравневого районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчий лист №2/266/56/2014 виданого 23.10.2014 р. Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" судового збору у розмірі 229,40 грн. з підстав того, що ухвалою Апеляційного суду Донецької області № 22-ц/775/35/2015(м) апеляційну скаргу ОСОБА_2 прийнято до розгляду не зважаючи на те, що згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 22.01.2015 р. рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2014 року залишено без змін, при цьому питання щодо стягненя з відповідача суми судового збору було вирішено додатковим рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 01.07.2014 р. яке набрало законної сили 02.09.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час судового розгляду даної скарги рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 01.07.2014 р. №266/2504/13-ц ( провадження №2/266/56/2014) в добровільному порядку боржником не виконано, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено поняття обов'язковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, та враховуючи конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, застосовану у цій справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, яка є обов'язковою для національних судів згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", враховуючи справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, суд приходить до висновку визнати бездіяльністьначальника Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії головного державного виконавця Першотравневого районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_3 з приводу винесення постанови від 26.09.2016 року щодо повернення виконавчого документа неправомірними. Крім того зважаючи, що вищевказаним державним виконавцем не було винесено постанову про скасування процесуального документу, вимога скаржника щодо скасування оскаржуваної постанови підлягає задоволенню.

Щодо вимоги зобов`язати відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя № 2/266/56/2014 р. від 01.07.2014 року про стягнення на користь ПАТ «Маріупольгаз» судового збору у розмірі 229,40грн. з ОСОБА_2, 1946р.н., РНОКПП № НОМЕР_1, що мешкає за адресою вул. Комсомольська буд. 7 а, смт. Мангуш, Мангушський (Першотравневий) район, Донецька область суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Отож, вирішення питання про відновлення виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця, а тому зазначене питання вирішується винятково останнім. Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів.

Не можуть бути задоволені вимоги заявника про зобов'язання посадових осіб Мангушського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області провести виконавчі дії, про які просив скаржник у своїй заяві про відкриття провадження, оскільки судовий захист спрямований на поновлення вже порушених прав і не може стосуватися питання майбутніх дій сторін.

На підставі викладеного керуючись Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, ст.ст. 383-389, 210, 294 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

СкаргуПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" на бездіяльністю начальника Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії головного державного виконавця Сапах Ю.А. - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність начальника Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії головного державного виконавця Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3- неправомірними;

Скасувати постанову № 45529597 головного державного виконавця Мангушського (Першотравневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документа ОСОБА_3 від 26.09.2016 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі, через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Сараєв І. А.