АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/204/17 Номер провадження 22-ц/786/1768/17Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

при секретарі: Радько О.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Альянс", ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач у березні 2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, вмотивовуючи підстави тим, що їй на праві користування згідно договору оренди від 12 грудня 2003 року, належить земельна ділянка площею 6,76 га, власником якої, відповідно до державного акту від 27 серпня 2001 року, являється ОСОБА_3

Договір виконується реально, на вказаній земельній ділянці вирощується сільськогосподарська продукція. В грудні 2016 року їй стало відомо, що ОСОБА_3 23 липня 2013 року уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «Приват-Агро-Альянс». До цього часу дана земельна ділянка у неї не вилучалася, а спірний договір укладений без зазначення того, що вона має право володіння та користування цією земельною ділянкою. Вважає, що договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, так як укладений всупереч її прав користування та володіння земельною ділянкою, крім того, має ознаки фіктивності.

У зв'язку з викладеним позивач просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31 липня 2013 року площею 6,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Приват-Агро-Альянс».

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Альянс", ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - відмовлено.

З даним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_5 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що при укладенні договору у 2003 році державна реєстрація таких прав не була обов?язковою. Вважає договір оренди, укладений нею з орендодавцем, таким, що є чинним, а договір між відповідачами - укладеним всупереч належних їй прав користування та володіння земельною ділянкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши правомірність ухваленого судом першої інстанції рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що остання до задоволення не підлягає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2003 року між ОСОБА_6, який діяв на підставі доручення в інтересах ОСОБА_3, та ОСОБА_5 був підписаний договір оренди земельної ділянки, за умовами якого (п.п.1.1., 3.1., 4.1.) орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,76 га, розташовану на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, належну орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 27 серпня 2001 року, зі сплатою грошових коштів або продукції в розмірі 1,5 % від вартості сертифікату на право на земельну частку (пай), терміном на 20 років, до 12 грудня 2021 року (а.с.5,6).

23 липня 2013 року між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ТОВ «Приват-Агро-Альянс», укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, площею 6,76 га, розташовану на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, з кадастровим номером НОМЕР_1, строком на 10 років, зі сплатою 7,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який зареєстрований 21.08.2013р. (а.с. 36-45).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі»(в редакції, яка діла як на час підписання договору між позивачем та ОСОБА_3 12.12.2003р., так і на час укладення договору між відповідачами) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Нормами статей 18 та 20 вказаного Закону (в редакції на час підписання договору між позивачем та ОСОБА_3, а саме: 12.12.2003р.) було визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

З урахуванням викладеного, встановивши, що внаслідок відсутності реєстрації договору позивача з ОСОБА_3 про оренду землі, у визначеному законом порядку, права ОСОБА_5 на оренду земельної ділянки не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не містять належних доказів у спростування висновків місцевого суду , виходячи також з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є закон "Про оренду землі".

Частиною 1 ст. 638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, установлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК).

Посилання апелянта на набрання чинності законом України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» лише у вересні 2004 року не спростовує чинної на момент підписання договору та у подальшому норми спеціального закону «Про оренду землі», положеннями якого врегульовувалися ці правовідносини.

На підставі вищевикладеного, судова колегія не вбачає порушень процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ___________ П.С. Абрамов