АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Скакун К.В.

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , представникаорган опіки та піклування Чернівецької міської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, треті особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Чернівецької міської ради, Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 травня 2017 року,

встановила:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом.

Просив визнати його батьком малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести відомості до актового запису про народження дитини щодо відомості про батька.

Посилався на те, що в період з 1999 року до початку 2015 року проживав однією сімєю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу.

За вказаний період 14 червня 2010 року у них народилася дитина ОСОБА_6

4 липня 2016 року ОСОБА_7 померла.

В актовому записі про народження дитини не вказано позивача батьком дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1

Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_6, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції №1433 від 7 липня 2010 року, а саме виключено інформацію про те, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, та записано батьком ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Так, згідно частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 1 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2010 року народилася дитина ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження від 7 липня 2010 року серії 1-МИ №119480 (а.с.8).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, що підтверджується листом Служби у справах дітей Чернівецької міської ради (а.с.10).

Ухвалюючи рішення у справі суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, як опікуна малолітньої дитини ОСОБА_6

Згідно частин 1,3 статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до частини 3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що рішенням суду над малолітньою дитиною ОСОБА_6 встановлено опіку та призначено її опікуном ОСОБА_5

Крім того, відповідно до правил ч. 1 ст. 39 ЦПК України опікуни можуть брати участь у розгляді цивільної справи в якості законних представників малолітніх осіб.

Отже, ОСОБА_5 не є належним відповідачем у справі.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57, 60, 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212, 215 ЦПК України, визначено обовязковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Виконання вказаних процесуальних дій можливе в разі залучення до участі справі всіх належних сторін.

За таких обставин суд не робить висновків щодо підставності заявленого позову.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 травня 2017 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_8