АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 666/443/16-ц Головуючий у І інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження 22-ц/791/737/17 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Склярської І.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

у лютому 2016 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що його довірителька з 02 липня 1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період шлюбу у березні 2002 року сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1, право позивачки на яку відповідачем заперечується, під час шлюбу позивачка захворіла, з 17 січня 1994 року вона є інвалідом І групи, на теперішній час не працює, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1305,28 гривні, інших доходів не має, її матеріальне становище є вкрай тяжким, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працює старшим механіком на закордонних суднах із заробітною платою 8075 доларів США, у позові просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири та про стягнення з ОСОБА_5 на її користь аліментів у розмірі 25000 гривень щомісячно безстроково від дня пред'явлення позову.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1, залишивши квартиру у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 15000 гривень щомісячно, починаючи з 04 лютого 2016 року безстроково; вирішено питання стягнення судового збору, у задоволенні решти вимог позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині стягнення аліментів просив його в цій частині змінити, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти у заявленому розмірі 25000 гривень з підстав, вказаних у позові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частинні стягнення аліментів просив його в цій частині скасувати, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання відмовити, в решті рішення залишити без змін, в обґрунтування скарги покликався на те, що розмір пенсії ОСОБА_3 з 01 грудня 2013 року становить 1305,28 гривні, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначено в 1247 гривень, отже ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує встановлений законом прожитковий мінімум, які втратили працездатність, у зв'язку з чим її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні ч. 4 ст. 75 СК України.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи за клопотанням сторін оголошувалася перерва для укладення ними мирової угоди, після перерви представники сторін повідомили, що домовленості щодо укладення мирової угоди досягнуто не було, наполягали на задоволенні вимог апеляційних скарг.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 слід задовольнити з таких підстав.

На момент розгляду справи апеляційним судом спірним питанням між сторонами є питання стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, в решті рішення суду першої інстанції не оскаржується і апеляційним судом не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів справи з 02 липня 1992 року по 03 лютого 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, позивачка хворіє з 1991 року і є інвалідом І групи безстроково, з 01 грудня 2013 року отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1305,28 гривні.

За положеннями ст. ст. 75, 76 СК України той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, має право на утримання (аліменти), у тому числі і після розірвання шлюбу, якщо він став непрацездатним до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи, та вважається таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсія позивачки становить 1305,28 гривень, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2017 року становить 1247 гривень, отже отримувана позивачкою пенсія перевищує вказаний прожитковий мінімум, передбачені законом підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів на момент ухвалення рішення у справі були відсутні.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 слід відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити, рішення у справі в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргуОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2017 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 на її користь аліментів на її утримання скасувати, ОСОБА_3 у задоволенні даної позовної вимоги відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська