Ухвала

іменем україни

13 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області до ОСОБА_4 про звільнення самовільно займаної земельної ділянки та зобов'язання знести самочинно побудовану будівлю, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року Дальницька сільська рада Овідіопольського району Одеської області звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вересні 2015 року їй стало відомо про те, що ОСОБА_4 самовільно захопила прилеглу до належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,15 га, частину земельної ділянка, розташованої по АДРЕСА_1, яка перебуває у власності територіальної громади, та самочинно розпочала на цій земельній ділянці будівництво будівлі. Посилаючись на вказане, Дальницька сільська рада просила зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку, знести самочинно побудовану будівлю магазину, привести земельну ділянку у первинний стан для використання її за цільовим призначенням.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2016 року, позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та знести з цієї земельної ділянки самочинно побудовану нею будівлю та привести цю земельну ділянку у первинний стан, придатний для використання Дальницькою сільською радою відповідно до цільового призначення.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

У травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло клопотання ОСОБА_4 про відмову від касаційної скарги.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зверталася увага ОСОБА_4 на положення ч. ч. 3, 5 ст. 330 ЦПК України та роз'яснювалося, що у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги повторне оскарження цих рішень, ухвал цією особою не допускається. У зв'язку з цим запропоновано ОСОБА_4 надати нотаріально посвідчену заяву про відмову від касаційної скарги із зазначенням, що заявнику відомі наслідки її подання.

Проте станом на час постановлення цієї ухвали від ОСОБА_4 не надходило нотаріально посвідченої заяви про відмову від касаційної скарги, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути указану справу за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки Дальницька сільська

рада згідно з положеннями ст. 13 Конституції України, ст. 12 ЗК України є власником самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки і відповідно до ст. 152 ЗК України, ст. ст. 376, 391 ЦК України вправі вимагати усунення будь-яких порушень її права на землю.

За таких обставин та з підстав, передбачених ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст. ст. 376, 391 ЦК України, правильним, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, із яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, про задоволення позову.

Розглядаючи зазначений позов, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Статтею 212 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржувані судові рішення містять висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідають вимогам ст. ст. 213-215 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Таким чином, доводи касаційної скарги щодо доказів і доказування та обставин справи зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко