Справа № 513/607/17
Провадження № 2/513/529/17
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

14 липня 2017 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» про визнання договорів оренди землі недійсними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2017 року представник позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, що належать їй на праві власності, укладених і підписаних головою СВК «Родина» 05 червня та 01 липня 2014 року; зобовязати голову СВК «Родина» ОСОБА_2 повернути їй обидві земельні ділянки загальною площею 8,09 га ріллі, розташовані на території Плахтіївської сільської ради у масиві № 77 ділянка № 2596 та № 2594 у тому стані, у якому вони прийняті у 2000 році.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 847464, виданого 10 листопада 2005 року, їй належить земельна ділянка площею 3,75 га. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМЕ № 444455, виданого 04 червня 2009 року Саратською державної нотаріальною конторою Одеської області, після смерті матері ОСОБА_3, позивачці належить земельна ділянка площею 4,34 га.

До отримання державних актів з СВК «Родина» було укладено договори оренди зазначених земельних ділянок строком на 5 років. Після закінчення строку дії договорів оренди, нові договори вона не укладала, земельні ділянки СВК «Родина» не передавала, вона працювала у підприємстві та щороку отримувала орендну плату за обидві ділянки.

У зв'язку із звільненням з роботи на підставі скорочення її штатної посади 31 березня 2017 року вона звернулась до СВК «Родина» з заявою про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених 05 червня 2014 року та 01 липня 2014 року, строком на 7 років. Однак, на засіданні правління СВК «Родина» було вирішено відмовити їй у розірванні договорів.

Зміст позовної заяви не відповідав вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не була зазначена дата її подання; не зазначена ціна позову щодо вимог майнового характеру. Всупереч ст. 120 ЦПК України до позовної заяви не було додано копії всіх документів для вручення відповідачу, а саме: копію квитанції про сплату судового збору, копіі заяви до СВК «Родина» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та копію довіреності представника позивача.

Крім того, позовна заява містить: 1) вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 05 червня 2014 року; 2) вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01 липня 2014 року; 3) вимогу про зобовязання повернути земельні ділянки.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пункт 10 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати" роз'яснив, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Згідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивачці належало сплатити судовий збір у загальній сумі 1920 гривень (1600 грн. х 0,4 х 3).

З квитанції № 6 від 03 липня 2017 року вбачається, що позивачка сплатила судовий збір лише у сумі 640 гривень, тобто їй належало доплатити судовий збір у розмірі 1280 гривень (1920 грн. 640 грн.).

У зв'язку з чим, ухвалою Саратського райнного суду від 07 липня 2017 року позивачці було надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно розписки представник позивачки отримав копію ухвали 07 липня 2017 року.

11 липня 2017 року до суду надійшла заява представника позивачки - адвоката ОСОБА_4П, діючого на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , до якої додано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1280 гривень.

Позовну заяву із зазначенем дати її подання; ціни позову щодо вимог майнового характеру

(про повернення земельних ділянок) представник позивачки до суду не надав, а також не надав копії всіх документів для вручення відповідачу, а саме: копії квитанцій про сплату судового збору, копію заяви до СВК «Родина» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та копію довіреності представника позивача.

Відповідно до ч.1, 2 ст.208 ЦПК України ухвала є однією з форм судового рішення.

За змістом ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частин 2, 4,5 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оскільки у встановлений строк представник позивачки не виконав вимоги ст. ст.119, 120 ЦПК України та не усунув всі недоліки, зазначені в ухвалі суду від 07 липня 2017 року, тому відповідно о ч.2 ст.121 ЦПК України позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, ч.2,4,5 ст.121 ЦПК України, ч.4-5 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родина» про визнання договорів оренди землі недійсними та зобовязання вчинити певні дії - вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвалу суду можливо оскаржити до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька