Справа № 310/1407/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

за участі: позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради, треті особи: виконавчий комітет Бердянської міської ради, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Градова Вероніка Григорівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. , та яка складається з коридору №1 площею 4,8 кв.м., вбиральні №2 площею 0,9 кв.м., ванної №3 площею 2,0 кв.м., кухні №4 площею 6,2 кв.м., кімнати №5 площею 13,1 кв.м., кладової №6 площею 2,6 кв.м., кімнати №7 площею 13,9 кв.м., кімнати №8 площею 16,7 кв.м., балкону площею 2,9 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3

В обґрунтування позовніх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1.

За життя, 30.11.2011 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, в якому квартиру АДРЕСА_1 заповів їй.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Градової В.Г. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Свою відмову нотаріус пояснив наявністю відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та за якими неможливо ідентифікувати власника майна - «Суб'єкт», у зв'язку з відсутністю ідентифікуючих даних: дати народження та/ або ідентифікаційного коду.

Зазначає, що запис про обтяження нерухомого майна був зареєстрований в реєстрі 06.04.2996 року Першою Алчевською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 17.06.1966 року Комісарівського Ш/У (додаткові дані: архівний запис р.№49 від 17.06.1966 року).

Однак її батько, ОСОБА_4, ніколи не проживав у Луганській області, ніколи там не працював, заборгованостей ні перед ким не мав, правопорушень не скоював.

Крім цього, спадкове майно - квартира перебуває у власності ОСОБА_4 з 1993 року і з цього часу жодних вимог, претензій, арештів на його квартиру не накладалося.

На даний час внести зміни, ідентифікувати обтяження, підстави обтяження, зняти арешт немає можливості, оскільки відповідно до відповідей Луганського обласного державного нотаріального архіву та Рубежанської державної нотаріальної контори усі нотаріальні справи та архіви перебувають на непідконтрольній Україні території.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги.

Представники Бердянської міської ради та виконавчого комітету Бердянської міської ради та приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Градова В.Г. в судове засідання не не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду не надходило заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в зв'язку з наступним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом, право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі довідки ЖБК «Жовтень» №36 від 06.05.1993 року зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується реєстраційним посвідченням Бердянського КПТІ Доп №12 стр. №293 р.№ 10755. від 07.05.1995 року.

Відповідно до нотаріально посвідченого заповіту від 30.11.2011 року ОСОБА_4 заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_1

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Бердянську, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмові від неї.

За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу від 31.01.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище квартиру через наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис: Тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3069000, об'єкт обтяження - невизначене майно; власник - ОСОБА_3. За наявними відомостями неможливо ідентифікувати власника майна - «Суб'єкт».

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З копії паспорта ОСОБА_4 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Кучін Кормянського району Гомельської області та з 05.10.1981 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Оглядом в судовому засіданні оригіналу трудової книжки ОСОБА_4 встановлено, що з 24.09.1960 року він працював на підприємствах м. Бердянська, Бердянського району та м. Мелітополь.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Аналізуючи докази, суд приймає до уваги письмові докази, надані позивачем, і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 - 61, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. , та яка складається з коридору №1 площею 4,8 кв.м., вбиральні №2 площею 0,9 кв.м., ванної №3 площею 2,0 кв.м., кухні №4 площею 6,2 кв.м., кімнати №5 площею 13,1 кв.м., кладової №6 площею 2,6 кв.м., кімнати №7 площею 13,9 кв.м., кімнати №8 площею 16,7 кв.м., балкону площею 2,9 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко