Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1551/17
У Х В А Л А

17 липня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача.

Згідно системи автоматичного розподілу справ у Придніпровському районному суді м. Черкаси позовна заява передана на розгляд судді Демчика Р.В.

В судовому засіданні під час розгляду справи ОСОБА_1 заявила головуючому по справі відвід, посилаючись на те, що суддею Демчиком Р.В. порушуються строки розгляду справи. Крім того, суддя, ігноруючи вимоги ЦПК безпідставно продовжив відповідачу строк на подання заперечення. Крім того, суддя Демчик Р.В. схиляв позивача відкликати позовну заяву та чекати позові від відповідача, запевняв, що відповідач має право подати зустрічний позов та докази у справі.

ОСОБА_2 обставини викликають у неї сумнів у неупередженості та обєктивності судді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про відвід судді підтримала.

Представник ПАТ КБ «Привтабанк» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Особа яка заявила відвід повинна подати конкретні докази які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Що стосується підстав для відводу, викладених у заяві, суд, з ціллю усунення сумнівів в об'єктивності та неупередженості головуючого судді у розгляді даної справи, приходить до висновку про можливість її задоволення.

Загалом, суд зазначає, що сама ж обставина подання до суду заяви про відвід дає підстави сумніватися учаснику процесу в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов'язковими для виконання Україною. ОСОБА_2 прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі LeComte, VanLeuven i DeMeyerevsBelgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Однією з процесуальних форм забезпечення об'єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід (самовідвід) судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення і покликаний гарантувати захист від впливу на суд різних зовнішніх факторів.

В той же час, реалізація принципу верховенства права є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

За вищевказаних обставин, суд вважає, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом заява позивача про відвід судді підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об'єктивного розгляду справи, суд вважає, що слід задовольнити заяву позивача про відвід судді ДемчикуР.В. та передати справу на розгляд іншому судді.

Керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Задовольнити заявлений позивачем відвід судді Демчику Р.В., а справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача передати до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для визначення судді для розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_3