ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом.

Статтею 3 ЦК України встановлено загальні засади цивільного законодавства якими є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Так, Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть буди: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - пятої статті 13 ЦК України.

Так, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 звертається з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

З наданих позивачем матеріалів справи вбачаться, що вона не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява серед іншого повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи однією з вимог позивача є визнання за нею права власності на житловий будинок № 37 (бувший № 39), по вулиці Колгоспній, в селі Оленівка, Фастівського району, Київської області, та визнання права власності на житловий будинок № 30 по вулиці Південній (бувша Горького) в смт. Борова, Фастівського району, Київської області, в порядку спадкування за законом, що залишилися після померлого 15.12.2016 року ОСОБА_6.

Так, до матеріалів справи позивач не додає доказів, з яких би вбачалося, кому на даний час та на якій підставі належать житловий будинок № 37 (бувший № 39), по вулиці Колгоспній, в селі Оленівка та житловий будинок № 30 по вулиці Південній (бувша Горького) в смт. Борова.

Між тим, позивач не надає доказів того, що у останньої є складність в оформленні спадкового майна після померлого ОСОБА_6.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характери.

Так ч.5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач сплатила судовий збір за вимогу немайнового характеру про, що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція № 73 від 06.07.2017 року.

Разом з тим, позивач зазначає, що ціна позовних вимог майнового характеру становить - 150000, 00 грн. та відповідно до визначеної ціни позову сплачує судовий збір у розмірі - 1500,00 грн. на підтвердження того, надає квитанцію № 74 від 06.07.2017 року.

Як передбачено пунктом 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається від оціночної вартості нерухомого майна.

Між тим, в матеріалах справи відсутня нормативно-грошова оцінка вищевказаних житлових будинків, на які позивач просить визнати право власності, яка б дала суду можливість встановити чи вірно позивачем було визначено ціну позову та відповідно до неї сплачено судовий збір.

Таким чином, для встановлення реальної ціни позову позивачу необхідно надати докази, які підтверджують дійсну вартість майна право власності на яке хоче визнати за собою позивач, та сплатити (доплатити в разі необхідності) судовий збір, про що надати суду підтверджуючий документ про сплату.

Згідно абз.2 п.27 Постанови №10 Пленуму ВСС України від 17.10.2014 якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме 5 (пять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ