Справа № 732/1567/16-ц Провадження № 22-ц/795/1290/2017 Головуючий у I інстанції -Березовський О. Д. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Онищенко О.І.

секретаря судового засідання - Шапко В.М.

за участю: представників позивача Непопенка С.П., Кашуби М.О., відповідача ОСОБА_3., представника третьої особи ОСОБА_4, Макишинського сільського голови Стадника В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2017 року у справі за позовом Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області до ОСОБА_6, треті особи - Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання таким, що втратив чинність сертифікат на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 з вимогою визнати таким, що втратив чинність сертифікат на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_6

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2017 року позовні вимоги Горднянської районної державної адміністрації Чернігівської області задоволено.

Визнано таким, що втратив чинність сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Городнянської районної державної адміністрації, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

ОСОБА_6 не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він набув право на земельну частку внаслідок прийняття незаконного розпорядження органу влади, яке було визнано судом недійсним, та на підставі нікчемного державного акту про право колективної власності на землю, виданого КСП «Дельта». Зазначає, що відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай), які є правовстановлюючими документами, у будь-якому випадку зберігають за собою право на земельну частку (пай) до виділення їм земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачі їм Державних актів на право власності на землю, і таке право є безумовним.

ОСОБА_6 вважає, що суд першої інстанції не врахував положення ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст.ст. 140, 154, 155 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та не враховано, що 23 вересня 2016 року на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області визнано недійсним Розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 46 від 20 лютого 2003 року в частині визнання таким, що втратив чинність сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого йому, у зв'язку з чим судом не враховано, що право відповідача на земельну частку (пай) є безумовним.

Апелянт посилається на те, що вже є рішення суду від 11 липня 2001 року з приводу спору між тими самими сторонами та про той самий предмет, яке набрало законної сили 11 серпня 2001 року та яке підлягає виконанню.

Апелянт вважає, що строк позовної давності звернення до суду з приводу визнання таким, що втратив чинність сертифікат на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_6 у вересні 1999 року, вже сплинув, оскільки відлік почався з часу прийняття рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.11.2010 р. про припинення провадження у справі в частині визнання недійсним державного акта на право колективної власності на землю 22 березня 1997 року , а саме - 25 листопада 2010 року.

В письмових заперечення Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_6, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2017 року - залишити без змін, посилаючись на те, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з повним з'ясуванням усіх обставин справи та з наданням належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Перевіряючи згідно ст. 303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в сумі першої інстанції, встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, суд першої інстанції виходив з того, що розпайованими можуть бути лише ті сільськогосподарські угіддя, які передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, а тому прийшов до висновку, що визнання судом недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 56 від 21.02.1997 року про передачу КСП «Дельта» у колективну власність 201 га землі та висновки суду про нікчемність виданого КСП «Дельта» державного акту на право колективної власності на землю є достатніми підставами для прийняття судом рішення про те, що виданий ОСОБА_6 сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_1 підлягає визнанню таким, що втратив чинність.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За правилами ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації від 21.02.1997 року № 56 «Про передачу земель колективному сільськогосподарському підприємству «Дельта» для сільськогосподарського використання» КСП «Дельта» передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва 201,0 га земель, розташованих на території Макишинської сільської ради.

На підставі вказаного розпорядження КСП «Дельта» виданий державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 33 на 201 га землі на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області.

Зазначені обставини в апеляційному суді учасники судового розгляду не спростовували і не заперечували.

Надана у користування КСП «Дельта» земля у відповідності до Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 р. «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» була розпайована між його членами - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у розмірі по 40,2 га кожному

20 вересня 1999 року були видані сертифікати вказаним членам КСП «Дельта», якими підтверджувалось їхнє право на земельні частки ( паї ) у праві колективної власності на землю зазначеного КСП «Дельта». Зокрема, ОСОБА_6 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на 40,2 га в умовних кадастрових гектарах.

22 вересня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай ), були зареєстровані сертифікати на право на земельну частку ( пай ) за №№ 1, 2, 3, 4, 5, видані членам КСП «Дельта».

22 жовтня 2001 року Чернігівським міжрайонним природоохоронним прокурором в інтересах держави в особі Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області подано позов до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним розпорядження № 56 від 21.02.1997 року та визнання недійсним державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дельта» від 28 лютого 1997 року.

При розгляді справи господарськими судами було встановлено, що розпорядження № 56 Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області винесено незаконно та незаконно передано у колективну власність КСП «Дельта» 201 га землі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2002 року визнано незаконним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації № 56 від 21.02.1997 року та визнано недійсним державний акт на право колективної власності на землю, виданий КСП «Дельта». Вказане судове рішення набрало законної сили.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2002 року Городнянською райдержадміністрацією 20.02.2003 року винесене розпорядження, яким державний акт, виданий КСП «Дельта», визнано недійсним та землі, передані за недійсним актом цьому КСП загальною площею 201,0 га, вирішено передати до земель запасу Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області.

У зв'язку із цим, визнано такими, що втратили чинність сертифікати на земельну частку ( пай ) громадян: ОСОБА_8 - сертифікат серії НОМЕР_2, ОСОБА_9 - сертифікат серії НОМЕР_5, ОСОБА_10 - сертифікат серії НОМЕР_4, ОСОБА_7 - сертифікат серії НОМЕР_3, ОСОБА_6 - сертифікат серії НОМЕР_1.

У 2010 році ОСОБА_6 рішення господарського суду Чернігівської області від 05 грудня 2001 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2002 року оскаржив в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.09.2010 року рішення господарського суду Чернігівської області від 05 грудня 2001 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2002 року скасовані, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

При новому розгляді справи рішенням господарського суду Чернігівської області від 25.11.2010 року визнано недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації за № 56 від 21.09.1997 р. «Про передачу земель колективному сільськогосподарському підприємству «Дельта» для сільськогосподарського використання».

Припинено провадження у справі в частині визнання недійсним державного акта на право колективної власності на землю від 28 березня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 33, виданого КСП «Дельта» (а.с.205-207).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2011 року рішення господарського суду Чернігівської області від 25.11.2010 року залишено без змін. (а.с.208-211).

Як встановлено зазначеними судовими рішеннями, на час видання КСП «Дельта» державного акту на право колективної власності на землю від 28.02.97. р. спірна земельна ділянка знаходилась у постійному користуванні іншої юридичної особи - МВКП «Дельта» згідно Державних актів на право постійного користування на землю від 03.02.95р. ЧН № 29 та від 09.07.96 р.

II-ЧН № 001516, право на яку у МВКП «Дельта» припинилось лише 14.05.97р., а відтак, в силу чинного на той час земельного законодавства, спірна земельна ділянка не могла бути надана іншій юридичній особі, а саме КСП «Дельта», а значить і не могла бути розпайована між третіми особами.

Відтак, недійсність розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області № 56 від 21.02.97 року «Про передачу земель колективному сільськогосподарському підприємству «Дельта» для сільськогосподарського використання», а отже і незаконність передачі 201 га земель у колективну власність КСП «Дельта» встановлені вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили та, відповідно до ст. 61 ЦПК України, є преюдиціальними при вирішенні цієї справи.

На спростування зазначених обставин відповідачем не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Як встановлено пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно п. 5 цього Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 140 Земельного кодексу України 2001 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені підстави припинення права власності на земельні ділянки і зазначена норма права довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.

За правилами ст.ст. 154, 155 Земельного кодексу України 2001 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, правильним є висновок оскаржуваного рішення суду про те, що розпайованими можуть бути лише ті сільськогосподарські угіддя, які передані у колективну власність сільськогосподарським підприємствам.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що визнання судом недійсним розпорядження Городнянської районної державної адміністрації № 56 від 21.02.97 року про передачу КСП «Дельта» у колективну власність 201 га землі та висновки суду про нікчемність виданого КСП «Дельта» державного акту на право колективної власності на землю є достатніми підставами визнати таким, що втратив чинність виданий ОСОБА_6 як члену КСП «Дельта» сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6.

Зважаючи на сукупність обставин справи та досліджених доказів, апеляційний суд відхиляє доводи скарги про, що при вирішенні спору між сторонами судом не враховані рішення Городнянського районного суду від 11 липня 2001 року та ухвала Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2017 року, оскільки зазначені судові рішення мають інший предмет спору і доказування та не впливають на вирішення цієї конкретної справи по суті (а.с.102-104,105-106).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

Розпорядженням Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 лютого 2003 року № 46 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 визнаний таким, що втратив чинність.

Проте, рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2016 року зазначене розпорядження Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області визнано недійсним і чинність сертифікату була відновлено.

Зазначене рішення набуло законної сили.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що право на звернення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив чинність сертифікат на земельну частку (пай) виникло з моменту набуття вищевказаним рішенням суду першої інстанції законної сили, а отже трирічний строк звернення позивача до суду з цим позовом не пропущений.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що, вирішуючи спір, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 58-60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване та правильне по суті рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213-215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: