Справа № 140/1668/16-ц Провадження № 22-ц/772/1622/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

За участю секретаря: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман страхування» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПАТ «Жорнище» с. Жорнище Іллінецького району Вінницької області, приватного акціонерного товариства страхова компанія «Талісман страхування», третя особа ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

встановила:

В липні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Жорнище», ПрАТ СК «Талісман страхування», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.06.2015 року біля 10.30 год. ОСОБА_6, керуючи автомобілем КАМАЗ д.р.н. АВ 3964 СВ із причепом «Нефаз» д.р.н. АВ 0874 ХО в с. Райгород Немирівського району, порушивши норми п. 10.1. Правил дорожнього руху, допустив зіткнення із автомобілем КАМАЗ , д.р.н. ВН4567АС під керуванням ОСОБА_7, який внаслідок заподіяних ушкоджень загинув на місці пригоди. Під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах із ПАТ «Жорнище» Іллінецького району Вінницької області. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу застрахована від імені ОСОБА_8 у ПрАТ СК «Талісман страхування». Внаслідок ДТП позивачам заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Виходячи з чого просили стягнути з ПрАТ СК «Талісман страхування» на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 196 564 грн. 28 коп., яка складається з витрат на поховання ОСОБА_7 в розмірі 94403, 58 грн., шкоди, завданої автомобілю НОМЕР_1 в розмірі 84639, 98 грн., витрат по визначенню розміру матеріального збитку в сумі 2500 грн., витрат на її лікування в сумі 520, 72 грн. та витрат повязаних із транспортуванням автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП з с. Райгород Немирівського району Вінницької області до м. Одеси в сумі 14500 грн.; стягнути з ПАТ «Жорнище» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди по 297648 грн. кожному.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ страхової компанії «Талісман страхування» на користь ОСОБА_2 62251,5 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Жорнище» с. Жорнище Іллінецького району Вінницької області на користь ОСОБА_2 22000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Жорнище» с. Жорнище Іллінецького району Вінницької області на користь ОСОБА_5 110000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Жорнище» с. Жорнище Іллінецького району Вінницької області на користь ОСОБА_4 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ страхової компанії «Талісман страхування» на користь держави 622 грн. судових витрат.

Стягнуто з ПАТ «Жорнище» с. Жорнище Іллінецького району Вінницької області на користь держави 1420 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК «Талісман страхування» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначали, що судом першої інстанції неправильно визначено розмір відшкодування матеріальної шкоди, завданої автомобілю КАМАЗ д.р.н. ВН4567АС, оскільки відповідно до полісу №АІ/376426 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.08.2014 року за шкоду заподіяну майну встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) 50000 грн., яку ПрАТ СК «Талісман страхування» виплатили позивачу ОСОБА_2 Виходячи з чого різницю між розміром заподіяного збитку та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 37139,50 грн. повинна сплатити особа, винна у скоєнні ДТП. Водночас із шкодою, заподіяною життю і здоровю в сумі 25112,5 грн. ПрАТ СК «Талісман страхування» погоджується і вважає її правомірною.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

В судовому засіданні представник ПрАТ СК «Талісман страхування» ОСОБА_9 вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, зазначених в ній, просив суд скаргу задовольнити.

Представник ПАТ «Жорнище» - ОСОБА_10 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_2 направила до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, просила суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в частині, що оскаржується, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково вимоги ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок настання страхового випадку, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ СК «Талісман страхування» зобовязаний виплатити останній страхове відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: а саме за шкоду заподіяну смертю потерпілого ОСОБА_7, який є батьком ОСОБА_2, яка полягає у витратах на поховання в сумі 25112 грн., та за шкоду, заподіяну транспортному засобу, яким керував ОСОБА_7 за вирахуванням виплаченого страховою компанією страхового відшкодування 50000 грн. 37139, 5 грн.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що 23.06.2015 року близько 11.30 год. водій ОСОБА_6, керуючи технічно справним автомобілем «Камаз» державний номер НОМЕР_2 із причепом «Нефаз» державний номер НОМЕР_3, рухаючись в с. Райгород Немирівського району другорядною дорогою, зі сторони гранітного кар'єру, під час проїзду нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, виїжджаючи на головну дорогу сполученням «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка» в ділянці 459км+313м та виконуючи маневр лівого повороту, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, не надавши переваги для руху технічно справному автомобілю «Камаз» державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_7, який рухався головною дорогою, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які спричинили смерть.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволено частково. В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09.06.2016 року вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України скасовано в частині вирішення цивільного позову з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_2 були понесені витрати на поховання ОСОБА_7: на транспортування тіла з м. Немирів в м. Одесу 12700 грн. (підтверджується договором-заявкою від 23.06.2015 року № 23/06/2015 від, квитанцією № 1 від 24.06.2015 року та актом здачі-приймання № 1/24- 062015 від 24.06.2015 року); на придбання одягу для поховання загиблого - 4515 грн ( підтверджено накладною № 11707 від 23.06.2015 виданою ФОП ОСОБА_11.); придбання речей для ритуалу похорон- 4120 грн.(підтверджено накладною 11708 від 23.06.2015 виданою ФОП ОСОБА_11А.); придбання ритуальних речей 3777,5 грн.(підтверджується рахунком № б/н від 24.06.2015 року виданою релігійною громадою УПЦ с.Щербанка); квіти та вінок із квітів на суму 8572 грн.(підтверджується накладною №3 від 25.06.2015 року виданою ФОП ОСОБА_12 та накладною № 007 від 25.06.2015 року виданою ФОП ОСОБА_13В.).

Також ОСОБА_2 витрачено кошти на проведення поминальних обідів на суму 10750 грн.(квитанція до прибуткового касового ордера від 25.06.2015 року виданою ФОП ОСОБА_14В.), на поминальний обід 9 днів на суму 15430 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера від 01.07.2015, виданого ФОП ОСОБА_14В.), а також на продукти харчування на поминальні обіди на суму 18881,81 грн., транспортні витрати 199,98 грн.

Відповідно до звіту №45/67.06.15 від 09.11.2015 розмір матеріального збитку транспортного засобу КАМАЗ 53212, реєстраційний номер ВН 4567АС, внаслідок пошкоджень складає 84639, 98 грн (а.с. 62-73); вартість послуг з визначення вартості матеріального збитку становить 2500 грн. (платіжне доручення № Р24А31536199А037010 від 30.10.2015 (а.с. 47) ;транспортування автомобіля КАМАЗ після ДТП становить 14500 грн., що підтверджується договором-заявкою № 14/07/2015 від 14.07.2015 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 14.07.2015 року, актом здачі-приймання наданих послуг, виданих ФОП ОСОБА_15.).

Відповідно до поліса №АІ /3764260 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.08.2014 року гр. ОСОБА_8 застрахував в ПрАТ «Рітейл-страхування» (назву змінено на ПрАТ СК «Талісман страхування») цивільну правову відповідальність автомобіля КАМАЗ 45143-012-15, д.р.н. АВ 3964СВ. Сторони встановили ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. Строк дії поліса до 28.08.2015 року (а.с. 119).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з

місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію

транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно із ст. 36.3 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється

страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.10.2015 року ПрАТ СК «Талісман страхування» виплатило ОСОБА_2 50 000 грн. страхового відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілої відповідно до полісу страхування №3764260 від 28 серпня 2014 року.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з чого, страховик здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування тягача, в межах сум, визначених у страховому полісі, і сплата різниці між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням здійснюється, за правилами визначеними ст. 1194 ЦК України, а не страховиком.

Суд першої інстанції на дані вимоги закону уваги не звернув та безпідставно поклав обовязок по сплаті вищевказаної різниці на страховика.

Відповідно ст.23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, зокрема, шкода, повязана із смертю потерпілого.

Згідно з ст. 27.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ст.ст. 27.4, 27.5 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного

памятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Відшкодування шкоди, повязаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоровю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_2 обґрунтовувала свої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 понесеними нею витратами на поховання останнього.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що згідно з вимогам ст. 2 Закону України «Про поховання і похоронну справу» , витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, і які сторона несе на власний розсуд.

Виходячи з чого розмір витрат, понесених на поховання ОСОБА_7 , які підлягають відшкодуванню становить 25 112,5 грн., які складаються з 12700 грн. на транспортування тіла з м. Немирів в м. Одесу; на придбання одягу для поховання загиблого - 4515 грн.; придбання речей для ритуалу похорон- 4120 грн; придбання ритуальних речей 3777,5 грн.

ПрАТ СК «Талісман страхування» визнав розмір шкоди, заподіяний життю і здоровю потерпілого в сумі 25112,5 грн. як таку, яка підтверджена відповідними документами.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд першої інстанції відповідних норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини не застосував, не визначив належним чином коло спірних правовідносин та підстави позовних вимог, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення.

Водночас, оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман страхування» задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Талісман страхування» на користь ОСОБА_2 25112 (двадцять пять тисяч сто дванадцять) грн. 50 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Талісман страхування» на користь держави 251,12 грн. судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_16

Судді: /підпис/ ОСОБА_17

/підпис/ ОСОБА_18

Згідно з оригіналом: