Дата документу 06.07.2017
Справа №320/651/17
Провадження №2/320/1272/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі позовну заяву ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 однією сім'єю з січня 2011 року; визначити їй, ОСОБА_1, додатковий строк, протягом трьох місяців, для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовна заява мотивована тим, що з січня 2011 року вона, ОСОБА_1 знаходилась у фактичних шлюбних відносинах та сумісно проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Вона отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та здійснила його поховання. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому на праві приватної власності. Спадкоємців першої-третьої черги по закону після смерті ОСОБА_2 не має. Вона є єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_2, спадкоємицею четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт того, що вона проживала з померлим ОСОБА_2 однією сім'єю постійно на протязі не менш як 5 років, та була пов'язана спільним побутом підтверджується довідкою з місця проживання померлого. Таким чином, оскільки вона проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_2, з січня 2011 року, то відповідно до ст.1264 ЦК України, є спадкоємцем ОСОБА_2 четвертої черги і має право на спадщину, яка відкрилася після його смерті. Проте, вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори. Але вона вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Так, поважними причинами є те, що вона з травня 2016 року по вересень 2016 року виїжджала за межі Запорізької області, в зв'язку з чим тривалий час не мешкала в м.Мелітополі. Таким чином, вона на протязі цього часу була позбавлена можливості звертатися про оформлення спадщини з поважної на то причини. Вважає, що вищевказані обставини, з яких вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини є поважними. З цих підстав, вона вважає, що суд може визначити їй додатковий строк для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу безпосередньо породжує юридичні наслідки, і встановлення цього факту у позасудовому порядку не є можливим, а це підтвердження необхідне їй для оформлення спадщини після померлого ОСОБА_2, а тому вона змушена звертатися до суду з дійсною заявою. В позасудовому порядку вирішити питання про визнання її спадкоємцем померлого ОСОБА_2 та поновити строк, для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після його смерті неможливо, а тому вона змушена звернутись до суду з дійсною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, від його представника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову не заперечує, просить розглянути справу за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, врахувавши доводи позивача, правову позицію відповідача та пояснення свідків, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При судовому розгляді встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, про що в Книзі реєстрації смертей відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 28 березня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 537./а.с.7/

Після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому на праві приватної власності.

Згідно довідки КП «Житломасив» ММР ЗОР від 28.12.2016 в квартирі АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_2 по день смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним з січня 2011року однією сім'єю проживала та вела спільне господарство ОСОБА_1./а.с.8/

Поховання ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року здійснила ОСОБА_1, що підтверджується накладною №132 від 28.03.2016 року./а.с.12/

Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для встановлення факту проживання однією сім'єю потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя ( ч. 2 ст.21 СК України).

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України « Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов'язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов'язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини.

Встановлення даного факту необхідно позивачеві з метою оформлення спадку.

Спадкоємців першої-третьої черги по закону після смерті ОСОБА_2 не має.

Позивач є єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_2, спадкоємицею четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки вона проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_2, з січня 2011 року, то відповідно до ст.1264 ЦК України, вона є спадкоємцем ОСОБА_2 четвертої черги і має право на спадщину, яка відкрилася після його смерті.

Крім цього, факт проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року, підтвердили у судовому засіданні свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з ОСОБА_2 він знайомий з 2014року. Він допомагав йому по електриці і так вони почали товаришувати. ОСОБА_2 на той час вже проживав з ОСОБА_1. Вони товаришували сім'ями, разом відпочивали на морі, постійно збиралися на свята.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що з ОСОБА_2, чоловіком ОСОБА_1, він знайомий з 2009року. Підтвердив, що він дійсно проживав однією сім'єю з ОСОБА_1 Вони товаришували сім'ями, збиралися разом на свята, робили один одному в будинках ремонти. Похованням ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1.

Спадкоємців першої-третьої черги по закону після смерті ОСОБА_2 не має.

Позивач є єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_2, спадкоємицею четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки вона проживала однією сім'єю з померлим ОСОБА_2, з січня 2011 року, то відповідно до ст.1264 ЦК України, вона є спадкоємцем ОСОБА_2 четвертої черги і має право на спадщину, яка відкрилася після його смерті.

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно відповіді Мелітопольської державної нотаріальної контори №407/-1-16 від 22.02.2017 після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилась.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що він пропустив строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини з поважним причинам, оскільки з травня 2016 року по вересень 2016року вона виїжджала за межі Запорізької області, в зв'язку з чим тривалий час не мешкала в м. Мелітополі, а тому була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

При таких обставинах вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та про встановлення додаткового строку, достатнього для подання нею заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 з січня 2011 року по день смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк в три місяці для подачі нею заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ