ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2536/17
Провадження № 2/362/1790/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В.,

при секретарі - Лагуті І.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, відносно доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній участі в її вихованні не приймає та матеріальної допомоги не надає.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися.

У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

З огляду положень ст.ст.141, 153 та 157 СК України вбачається, що батьки мають рівні права щодо дитини, батьки та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Інший з батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

У відповідності до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона,він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Як вбачається з положень ст.ст.3, 9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї.

Згідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 від 9 березня 2005 року, ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, сторони по справі є її батьками.

Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 16 лютого 2006 року, про що зроблено відповідно актовий запис № 158.

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю. Мати створює всі належні умови для нормального фізичного, розумового та духовного розвитку дитини. ОСОБА_3 завжди охайно вдягнена та забезпечена усім необхідним.

У відповідності до довідок: Дошкільного навчального закладу №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області, Ліцею-інтернату № 23 № Кадетський корпус» Шевченківського району м. Києва, батько дитини ні за час її перебування в дошкільному навчальному закладі ні за час навчання в школі, дитину не відвідував, її навчанням та розвитком не цікавився.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від належного виконання своїх обов'язків по вихованню, утриманню дитини, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, ним порушуються права дитини на належне батьківське виховання, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав відносно неї та таке рішення буде відповідати найкращим інтересам останньої.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 141, 153, 157-159, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 208, 209, 212-215, 218, 221, 224, 223, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.