Справа № 336/4435/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Карабак Л.Г.,

при секретарі: Аксьоновій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 16 лютого 2009 року помер її батько ОСОБА_3. 19 серпня 2014 року померла її мати ОСОБА_4. Після їх смерті відкрилась спадщина на все майно.

01 жовтня 2014 року вона та її брат ОСОБА_2 звернулись до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових справ.

Спадкове майно складається з житлового будинку № 67 по вулиці Антарктичній в м. Запоріжжі. Спадкоємцями першої черги є сторони у справі.

28.09.2015 року нотаріус Пятої Запорізької державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій вказав, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 19 серпня 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових справ, встановлено, що ОСОБА_1 не надано правовстановлюючого документу на житловий будинок, з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності та з проставленням підпису та печатки.

У звязку з чим просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового майна, - будинку №67 по вул. Антарктичній в м. Запоріжжя.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №67 по вул. Антарктичній в м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після померлої 19 серпня 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових справ.

В обґрунтування своєї позовної заяви зазначив тотожні обставини, викладені в первісній позовній заяві. Зауважив, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків є він та його сестра ОСОБА_1. Також позивач за зустрічним позовом зазначив, що 28.09.2015 року нотаріус Пятої Запорізької державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано належного правовстановлюючого документу на житловий будинок. З вказаних підстав ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом.

Позивачка за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, за змістом якої просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом також в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, за змістом якої просив суд розглядати справу без участі ОСОБА_2, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву, просить розглядати справу без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до розділу ІІІ «Будівництво жилих будинків індивідуальними забудовниками» Міністрів УРСР № 514 від 30.04.1958р. «Про затвердження Положення про житлово-будівельні колективи та індивідуальних забудовників у містах і селищах міського типу Української РСР» громадянам за рішенням сільської, селищної, міської ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків.

Згідно з п. 32 вказаної документом, що підтверджує право особистої власності на одноквартирний будинок, є нотаріально посвідчений договір, укладений між виконкомом міської (районної) депутатів трудящих з індивідуальним забудовником (п.30) зареєстрований в органі технічної інвентаризації, а там де такого органу немає, - у виконкомі депутатів трудящих.

Відповідно до п. 14 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах у містах і селищах міського типу Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966р. нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та затверджений виконкомом місцевої акт про прийняття будинку в експлуатацію являються правовстановлюючими документами.

Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час володіння спадкодавцем володіння та земельною ділянкою, громадяни могли мати у власності житловий будинок, а саме ст.100 ЦК УРСР визначалось, що особистій власності громадян може бути зокрема житловий будинок. При цьому, глава десята цього кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Навпаки, ст. 128 ЦК УРСР визначався момент виникнення права власності у набувача майна за договором з моменту передачі речі.

За загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч 1 ст. 58 Конституції України.

Відповідно до листа № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» встановлено, що згідно зі статтею 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012 року).

Статтею 1217 ЦК України врегульовано, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що 16 лютого 2009 року помер ОСОБА_3. 19 серпня 2014 року померла ОСОБА_4. Зазначені обставини підтверджені копіями свідоцтво про смерть, які містяться в матеріалах справи (а.с.15-16).

Після їх смерті відкрилась спадщина на все належне ним майно.

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не залишили, що видно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45177628 від 22.09.2016 року (а.с.78), та № 45177575 від 22.09.2016 року (а.с.79).

Спадкоємцями першої черги за законом в порядку ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) є позивачі, як діти спадкодавців, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження (а.с.7-8, 12).

Після смерті ОСОБА_4 позивачі у встановленому ст.549 ЦК України порядку подали до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Постановами державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 28.09.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 19 серпня 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину за законом після померлого ОСОБА_3, але не оформила своїх спадкових справ. За змістом цих постанов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали правовстановлюючого документу на житловий будинок № 67 по вул.Антарктичній у м.Запоріжжя, з якого складається спадкове майно, з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності та з проставленням підпису та печатки.

На зазначених підставах суд дійшов висновку про те, що первісна та зустрічна позовні заяви підлягають задоволенню, необхідно визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будинку №67, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антарктична, за кожним, в порядку спадкування за законом після померлої 19 серпня 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого 16 лютого 2009 року ОСОБА_3.

На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 197, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку будинку №67, розташованого по вул. Антарктичній в м. Запоріжжя, в порядку спадкування за законом після смерті померлої 19 серпня 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого 16 лютого 2009 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку будинку №67, розташованого по вул. Антарктичній в м. Запоріжжя, в порядку спадкування за законом після смерті померлої 19 серпня 2014 року ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після померлого 16 лютого 2009 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Г. Карабак