Справа №487/99/16-ц 20.07.2017 20.07.2017 20.07.2017
Провадження №22-ц/784/1585/17
справа № 487/99/16-ц
провадження № 22ц-/784/1585/17 Головуючий у першій інстанції:Андрощук В.В.
категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

20 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі: позивача ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року, ухваленого

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що перебував у шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року з нього стягнуто аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини доходів. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2014 року з нього також стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини доходів .

Посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться мати, також на тяжке матеріальне становище та погіршення здоров'я, позивач просив зменшити розмір аліментів на користь непрацездатної матері та на утримання малолітньої доньки з 1/4 частини до 1/6 частини доходів.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року позов задоволено частково. Постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 до 1/6 частини доходів щомісячно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість рішення суду в частині відмови зменшити аліменти на дитину, неповне з'ясування судом обставин по справі, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 до 1/5 частки заробітку (доходу).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року рішення апеляційного суду скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року з позивача стягнуто аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини доходів. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2014 року з нього також стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини доходів.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів на доньку.

Між тим, в січні 2016 року ОСОБА_3 знову поставив питання про зменшення розміру призначених аліментів на доньку та матір.

Задовольняючи вимоги про зменшення аліментів на матір позивача, суд виходив з того, що такі вимоги відповідачкою ОСОБА_6 визнанні.

Рішення в частині задоволених вимог сторони не оскаржували, а тому в цій частині колегія суддів рішення не перевіряє.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, підставою для зменшення призначених аліментів може бути погіршення матеріального стану або здоров'я платника аліментів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_3 посилався на погіршення свого здоров'я та перебування на його утриманні непрацездатної матері.

Між тим, позивач не надав до суду першої інстанції жодного доказу, на підтвердження свого стану здоров'я.

Надані до апеляційного суду медичні документи містять інформацію щодо звернення позивача за медичною допомогою станом на червень 2015 року. Будь яких доказів того, що позивач звертався за медичною допомогою після червня 2015 року в матеріалах справи відсутні.

Між тим, при ухваленні рішення від 15 квітня 2013 року про стягнення аліментів на доньку, а також відмовляючи в зменшенні розміру аліментів на доньку за рішенням від 15 липня 2015 року, судами вже враховано стан здоров'я позивача, який він мав на червень 2015 року. Крім того, при ухваленні вказаних рішень судами також враховувалось перебування на утриманні ОСОБА_3 матері.

Отже, позивачем не доведено, що після призначення аліментів на доньку, у нього відбулись істотні зміни матеріального стану або здоров'я, які впливають на розмір стягнутих аліментів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що основний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на дитину, є правильним.

Доводи апелянта про те, що його стан здоров'я або матеріальний стан істотно змінився з часу призначення аліментів на доньку, є необґрунтованим з наведених вище підстав.

Отримання статусу учасника бойових дій не може бути достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська