УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 23 червня 1968 року з вини працівника Київської міської електромережі «Київенерго», правонаступником якої є публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго»), він отримав електротравму, яка потягла тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він став непрацездатним інвалідом ІІ групи з дитинства (довічно).

Рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року відповідача визнано винним у заподіянні шкоди малолітній особі та визнано його право на відшкодування шкоди в зв'язку з каліцтвом згідно зі ст. 462 ЦК УРСР.

Зазначав, що ПАТ «Київенерго» відмовилося відшкодувати йому витрати на спортивно-оздоровчі послуги, які можуть бути надані йому товариством з обмеженою відповідальністю «Спорт-Фокс» у фітнес-клубі «Спорт-Лайф» у м. Києві по вул. Симиренка, 1.

Враховуючи викладені обставини та те, що такими діями товариства йому завдано значних душевних страждань, просив стягнути з відповідача витрати на спортивно-оздоровчі послуги в сумі 8 990 грн та грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 9 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 16, 23, 1167, 1199 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що всупереч ст. 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» позивач не надав висновку МСЕК про необхідність за станом його здоров'я проведення такого виду реабілітації, який зазначено у його позовних вимогах.

Колегія погоджується з таким висновком.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 9 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик