Справа № 755/5072/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, ОСОБА_3, треті особи: Міністерство юстиції України, Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, ОСОБА_3, треті особи: Міністерство юстиції України, Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно.

30 травня 2017 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у даній справі з підстав, викладених у письмовому клопотанні, мотивуючи тим, що суб'єктний склад сторін та предмет позовних вимог свідчить про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний із здійсненням відповідачем - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням делегованих повноважень та завдань, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідачі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та ОСОБА_3, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі з підстав, викладених у письмових запереченнях на подано заяву, яка долучена до справи.

Представники третіх осіб - Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримала клопотання про забезпечення доказів.

Представники третіх осіб - Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи треті особи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представника позивача, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечення з приводу підстав для закриття провадження у справі, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз'яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17 КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12 ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст.205 Цивільного процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі.

Як роз'яснено у п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає».

Відповідно до предмету позову, позивачем ОСОБА_6 пред'явлено позов до відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та ОСОБА_3 з вимогами: «Визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31710508 від 04.10.2016 та скасувати внесений на підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 16733579. Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 у мсті Києві, житлова площа якої становить 28,5 кв. м, загальна площа 50,9 кв. м».

Нотаріусом, відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про нотаріат», є уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Перелік нотаріальних дій, право на вчинення яких має нотаріус, наведений у ст.34 Закону України «Про нотаріат» і цей перелік не є вичерпним. Поряд з тим нотаріусу, з огляду на його правовий статус, делеговані функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, реалізовувати які він може лише у випадках і в порядку, визначених Законом № 1952-IV.

Тобто, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прямо передбачено, що нотаріус наділений повноваженнями щодо здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно під час вчинення нотаріальних дій із цим нерухомим майном.

В той же час, спірні правовідносини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, які пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правової угоди, не є публічно-правовими, а випливають з договірних відносин, отже мають вирішуватись за правилами ЦПК України. За таких обставин, адміністративний суд не надає їм правової оцінки, оскільки не є судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_7 про закриття провадження у справі є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відносини, які виникли між сторонами спору є цивільно-правовими та стосуються оспорювання рішення державного реєстратора про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, також позивачем окремо заявлено вимогу про визнання права власності на нерухоме майно, тому за обраним позивачем способом захисту, наявні підстави для віднесення даної категорії спору до підвідомчості місцевого загального суду.

Враховуючи викладене та керуючись п.2 ч.1 ст.205, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, яке заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, ОСОБА_3, треті особи: Міністерство юстиції України, Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я :