Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1453/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.,

секретар Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи: Новоукраїнська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, зацікавлені особи: Новоукраїнська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_3.

Зазначала, що 01 квітня 2007 року помер ОСОБА_4, з яким вона проживала однією сімєю з грудня 1973 року. 03 квітня 1976 року народилась донька ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої в графі прізвище матері помилково зазначено ОСОБА_4, що також вказує на сімейні відносини між ними.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1 (Леніна) в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 08 січня 1992 року.

Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона не подавала, оскільки вважала, що прийняла спадщину за законом, як дружина померлого. Факт спільного проживання на час відкриття спадщини підтверджується інформацією з будинкової книги та довідкою виконкому Новоукраїнської міської ради. Заповіту ОСОБА_4 не залишив.

На її заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від державного нотаріуса отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з вказівкою необхідності довести в судовому порядку факт проживання однією сімєю.

ОСОБА_3 донька її та ОСОБА_4, яка не прийняла спадщину у передбаченому законом порядку, оскільки була впевнена, що спадщину отримає та оформить вона, як дружина померлого. Спору між ними щодо прийняття спадщини не існує. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає.

Просила встановити факт її проживання з ОСОБА_4 однією сімєю з грудня 1973 року по 01 квітня 2007 року.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 року заяву задоволено частково. Суд встановив факт проживання однією сімєю з 01 січня 2004 року по 01 квітня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 В іншій частині вимог відмовив, оскільки Кодексом про шлюб та сімю в редакції 1969 року, який був чинний до 01 січня 2004 року, такі правовідносини, як проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, передбачені не були.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції, встановивши факт проживання однією сімєю її та ОСОБА_4 з грудня 1973 року по 01 квітня 2007 року. Зазначає, що суд на підставі наданих доказів встановив, що вона дійсно проживала з ОСОБА_4 з грудня 1973 року до часу відкриття спадщини, однак всупереч вимог матеріального права встановив факт проживання однією сімєю лише в межах 3 років 3 місяців, що перешкоджає їй реалізувати своє право на спадкування. Також суд не взяв до уваги п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Подана нею заява стосувалась встановлення факту проживання однією сімєю двох осіб, і суд помилково вважав, що вона звернулась за встановленням факту проживання як чоловіка та дружини на підставі п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України.

В засідання апеляційного суду заявник та заінтересовані особи, повідомлені про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.57-63), не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - зміні з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 01 квітня 2007 року помер ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_1 (Леніна) в м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, яка належала йому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 січня 1992 року (а.с.8,10).

З будинкової книги, паспорту позивача вбачається, що заявник ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 в зазначеній вище квартирі з 14 лютого 1992 року по день його смерті (а.с.6-7,9).

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з грудня 1973 року по день його смерті (а.с.32-33).

З заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору ніхто із спадкоємців за законом не звертався.

До спадкоємців четвертої черги за законом належать особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

Заявник зазначала, що вона проживала із спадкодавцем однією сімєю з грудня 1973 року, прийняла спадщину, бо на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус їй відмовив 01 лютого 2017 року (а.с.12), оскільки відсутнє судове рішення про підтвердження цього факту.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

У судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, конкретний перелік таких фактів визначено в ч.1 ст.256 ЦПК України, а п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Суд не звернув уваги, що заявник не просила встановити факт, передбачений п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, а саме на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України просила встановити факт проживання її і спадкодавця однією сімєю (а.с.2-3,18-19).

Наведене свідчить, що суд вийшов за межі заявлених заявником вимог та встановив факт, який за своєю правовою природою є відмінним від того, який просила встановити заявник, що призвело до неправильного визначення періоду проживання.

За таких обставин рішення суду в частині визначення періоду проживання однією сімєю заявника та спадкодавця підлягає зміні.

На підставі ст.1264 ЦК України, керуючись ч.2 ст.256 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Змінити рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 року в частині періоду проживання однією сімєю. Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, який помер 01 квітня 2007 року, з грудня 1973 року по 01 квітня 2007 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_7