Номер провадження: 22-ц/785/4807/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 28.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № 2425-Н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 520000 гривень, зі сплатою 20% річних, строком користування до 28.06.2016 року.

28.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором про іпотечний кредит, 28.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого вона зобовязалась солідарно та в повному обсязі відповідати за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Позивачка вважає, що зобовязання поруки припинились, оскільки кредитор протягом шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України не звернувся до неї з позовом після зміни строку виконання основного зобовязання за договором про іпотечний кредит № 2425-н від 28.08.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» предявленням вимоги про повне дострокове повернення кредиту за № 26/8794 від 30.10.2009 року.

На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд визнати поруку, встановлену договором поруки №1 від 28.08.2008 року, укладеною між ВАТ «Державний ощадний банк України» та нею, такою, що припинена.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечував.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України», проти позову заперечував та просив залишити його без задоволення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання поруки припиненою задоволений. Визнана порука, встановлена договором №1 від 28.08.2008 року, укладена між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_2, такою, що припинена. Також стягнуто з ПАТ «Державний ощадний Банк України» на користь ОСОБА_2 судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 28.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № 2425-Н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 520000 гривень, зі сплатою 20% річних, строком користування до 28.06.2016 року.

28.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, згідно умов якого остання передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором про іпотечний кредит, 28.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого вона зобовязалась солідарно та в повному обсязі відповідати за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Згідно п. 6.3. договору поруки № 1 від 28.08.2008 року, договір вступає в силу з дати його підписання сторонами, та діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Якщо в договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України.

Отже, в договорі поруки № 1 від 28.08.2008 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором або поручителем за цим договором.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту також передбачено умовами договору про іпотечний кредит № 2425-Н від 28.08.2008 року.

Згідно п. 3.4 договору про іпотечний кредит, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та або майновим поручителем будь-яких зобовязань за іпотечним договором.

При цьому зазначеним пунктом договору також вказується, що виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку.

Згідно п. 7.3., будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані листом, на замовлення або доставлені особисто на адресу сторін, окрім випадків, що передбачені окремими положеннями цього договору.

Пред'явлення вимоги про повне дострокове повернення кредиту також передбачено ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час укладення договору, якою встановлено, що якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця.

Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

На підставі положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ВАТ «Державний ощадний банк України» реалізувало своє право вимоги дострокового повернення кредиту шляхом пред'явлення відповідної вимоги.

Відповідно до вимоги про повне дострокове повернення кредиту за № 26/8794 від 30.10.2009 року, банк вимагає у ОСОБА_3 повного дострокового повернення кредиту та зазначає, що у разі невиконання приведених вимог, банк звернеться до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання.

Згідно з положеннями частини четвертої ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Частиною 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що обов'язок повного дострокового повернення кредиту виникає у позичальника після одержання відповідної вимоги від кредитора.

Згідно з копією опису вкладення та конверту, яка була надана представником позивача, на яких міститься штемпель, вбачається, що вказана вимога була направлена ВАТ «Державний ощадний банк України» 13.11.2009 року, таким чином строк виконання основного зобовязання змінюється після отримання позичальником вимоги про повне дострокове повернення кредиту, а відтак цей юридичний факт підлягає встановленню судом.

Між тим, ПАТ «Державний ощадний банк України» рекомендоване повідомлення про вручення вказаного поштового відправлення, з якого суд мав би можливість встановити дату отримання згаданої вимоги ОСОБА_3, не надав.

Однак, в судовому засіданні, була допитана в якості свідка ОСОБА_3, яка повідомила, що вимога ВАТ «Державний ощадний банк України» про повне дострокове повернення кредиту за № 26/8794 від 30.10.2009 року була отримана нею 19.11.2009 року.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином строк виконання основного зобов'язання за договором про іпотечний кредит № 2425-Н від 28.08.2008 року був змінений 19.11.2009 року, тобто є таким що настав, у звязку з чим передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає відраховуванню від цієї дати.

Судом встановлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом 22.11.2012 року, тобто через 3 роки та 3 дні після предявлення вимоги про повне дострокове повернення кредиту за № 26/8794 від 30.10.2009 року.

Таким чином, ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до поручителя ОСОБА_2 поза межами передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, а відтак зобовязання за договором поруки №1 від 28.08.2008 року припинились.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про те, що ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до поручителя ОСОБА_2 з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, не відповідають дійсним обставинам справи, так як ПАТ «Державний ощадний банк України» вчасно звернулося до суду, про що були надані докази, однак надані докази судом були проігноровані, при цьому суд помилково послався на 22.11.2012 року, як на дату першого звернення до суду з позовом, не приймаються судом до уваги, оскільки строк виконання основного зобов'язання за договором про іпотечний кредит № 2425-Н від 28.08.2008 року був змінений 19.11.2009 року, про що було встановлено судом, однак ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом 22.11.2012 року, що підтверджується матеріалами справи. Крім того ПАТ «Державний ощадний банк України» не надав суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з датою отримання вимоги ОСОБА_3, з якої можливо було відрахувати шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_4