У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6, першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним акта з проведення публічних торгів та свідоцтва, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2005 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29 липня 2004 року в порядку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2004 року про стягнення з відповідачів коштів у розмірі 7 261 грн Одеською філією державного спеціалізованого підприємства «Укрспец'юст» (далі - Одеська філія ДСП «Укрспец'юст») він придбав з публічних торгів 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1, за 78 200 грн, про що 25 серпня 2004 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції в м. Одесі (далі - Перший ВДВС Приморського РУЮ в м. Одесі) Храмцовим Ю.Ю. складено відповідний акт. На підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна 08 грудня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. йому було видано свідоцтво на право власності на 651/1000 частки зазначеної квартири. комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (далі - КП «ОМ БТІ та РОН») зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 651/1000 частки спірної квартири, проте відповідачі перешкоджають йому у користуванні придбаною часткою квартири. Посилаючись на викладене, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право власності на 651/1000 частки спірної квартири та зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні нею.

У липні 2005 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ), посилаючись на те, що публічні торги від 29 липня 2004 року були проведені з порушенням встановлених законом норм, оскільки державним виконавцем було реалізовано майно, власник якого - ОСОБА_7, не є боржником у виконавчому провадженні. Крім того, про час і місце проведення прилюдних торгів сторони повідомлені не були, що свідчить про порушення встановлених законодавством правил проведення торгів та є підставою для визнання їх недійсними. Вважали, що акт про проведення публічних торгів від 25 серпня 2004 року з продажу 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 складено неправомірно, тому правові підстави для видачі ОСОБА_6 свідоцтва на право власності на частку спірної квартири відсутні. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили визнати недійсними публічні торги від 29 липня 2004 року, акт про проведення публічних торгів від 25 серпня 2004 року та свідоцтво на право власності від 08 грудня 2004 року, видане на ім'я ОСОБА_6

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2014 року, в позові ОСОБА_6 відмовлено.

Позов ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено. Визнано недійсними публічні торги від 29 липня 2004 року з реалізації 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1. Визнано недійсним акт проведення публічних торгів від 25 серпня 2004 року з продажу 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво на право власності на 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 від 08 грудня 2004 року, виданий приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Пачевою І.І. на ім'я ОСОБА_6

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_6

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 651/1000 частки квартири № 23 (загальною площею 106,1 кв. м), що складає 69,1 кв. м (житлова кімната площею 24,3 кв. м, житлова кімната площею 20,6 кв. м, коридор площею 4,0 кв. м, коридор площею 11,8 кв. м, кухня площею 7,4 кв. м, туалет площею 1,0 кв. м) по АДРЕСА_1, придбаних з прилюдних торгів на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого начальником Першого ВДВС Приморського РУЮ м. Одеси Калашніковим Р.В. 25 серпня 2004 року, з посвідченням права власності свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. 08 грудня 2004 року за реєстровим № 10296, зареєстрованим 14 грудня 2004 року за реєстраційним № 9035999. Зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_8 не перешкоджати ОСОБА_6 у користуванні 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_7, ОСОБА_8 з 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8, рішення апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2003 року в справі № 2-1813/03 стягнуто на користь ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 5 339 грн на відшкодування майнової шкоди, 1 500 грн - на відшкодування моральної шкоди та 422 грн судових витрат, а всього 7 261 грн, на виконання якого 23 січня 2004 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист (а. с. 265, т. 1).

Постановою Першого ВДВС Приморського РУЮ у м. Одесі від 11 лютого 2004 року № В-9/161 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виданого Приморським районним судом м. Одеси виконавчого листа від 23 січня 2004 року № 2-1813. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 копію постанови отримали особисто 22 лютого 2004 року (а. с. 157, 159, т. 1).

09 квітня 2004 року державним виконавцем в присутності ОСОБА_7 складено акт опису та арешті майна серії АА № 626036, зокрема 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1 (а. с. 190-194, 263, 264, т. 1).

Відповідно до звіту універсальної товарної біржі «Південь» від 22 квітня 2004 року про проведену 19 квітня 2004 року експертну оцінку ринкової вартості арештованого майна, початкова вартість 651/1000 частки квартири, загальною площею 69,1 кв. м, станом на 19 квітня 2004 року складає 91 469 грн., що еквівалентно 17 165 доларів США (а. с. 213-283, т.1).

11 травня 2004 року ОСОБА_16, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 державним виконавцем було надіслано повідомлення про початок примусового виконання, проведення експертної оцінки майна, можливість ознайомлення з експертною оцінкою до 20 травня 2004 року та про подальшу передачу майна до примусової реалізації на прилюдних торгах (а. с. 171, т. 1).

13 липня 2004 року між Першим ВДВС Приморського РУЮ та Одеською філією СДП «Укрспец'юст» було укладено договір № 4160169 про реалізацію зазначеного вище арештованого майна та того ж дня останньою розміщено оголошення в газеті «Ринки регіону» № 28 (239) про проведення 29 липня 2004 року прилюдних торгів з реалізації належного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майна (лот № 1 - 651/1000 частки квартири АДРЕСА_1) за стартовою ціною 76 720 грн (а. с. 76, 77, т. 1).

23 липня 2004 року Одеською філією СДП «Укрспец'юст» складено реєстр № 93 про відправку рекомендованої кореспонденції виконавчій службі, стягувачу та боржникам: ОСОБА_7, ОСОБА_8, яку здано на пошту 26 липня 2004 року. Кореспонденція містила повідомлення про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна на 29 липня 2004 року на 09.00 годину.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поштову кореспонденцію з повідомленням про торги доставлено 28 липня 2004 року та у зв'язку із відсутністю адресатів залишено повідомлення про явку за кореспонденцією. За її отриманням боржники з'явилися особисто, зокрема, ОСОБА_7 30 липня 2004 року, ОСОБА_8 31 липня 2004 року (а. с. 78-81, 194, 195, т. 1).

29 липня 2004 року Одеською філією ДСП «Укрспец'юст» проведено публічні торги з реалізації 651/1000 частки чотирикімнатної комунальної квартири, що належала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Участь у торгах взяли два учасника: ОСОБА_6 та ОСОБА_17

03 серпня 2004 року ОСОБА_6 сплачено 74 364 грн., що разом з гарантійним внеском у розмірі 3 836 грн склало 78 200 грн (а. с. 184, 185, т. 1).

25 серпня 2004 року державним виконавцем Храмцовим Ю.Ю. складено акт про проведення публічних торгів з продажу 651/1000 частки спірної квартири, згідно з яким 651/1000 частки вказаної квартири було продано ОСОБА_18 за 78 200 грн.

08 грудня 2004 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна ОСОБА_18 видано свідоцтво на право власності на 651/1000 частки чотирикімнатної комунальної квартири по АДРЕСА_1.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновком суду щодо недійсності оспорюваних прилюдних торгів у зв'язку із порушенням Одеською філією ДСП «Укрспец'юст» вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), щодо належного письмового повідомлення боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну.

Такий висновок є правильним.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 вказаного Кодексу.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що боржник був неналежно повідомлений про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, обґрунтовано дійшли висновку про те, що зазначені обставини в сукупності вплинули на результат прилюдних торгів і зміст самого правочину, оскільки майно було реалізовано без належного повідомлення про це боржника, зокрема, наслідком чого було позбавлення позивачів за зустрічним позовом права на оскарження стартової ціни реалізації майна, а тому прилюдні торги необхідно визнати недійсними.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_6 є взаємопов'язаними від вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_7, то суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні первісного позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, оскількивисновків судів попередніх інстанцій не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова