Номер провадження: 22-ц/785/4633/17
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спільно нажитого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спільно нажитого майна.

Також до суду надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 та заборони відчуження вказаного нерухомого майна посилаючись на те, що за час проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю вони придбали та зареєстрували на ім'я відповідача нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1.

Необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження спірного майна пов'язано з тим, що відповідач може розпорядитися майном поки буде тривати спір та здійснити відчуження майна, що є спільно набутим майном подружжя, оскільки придбано у період ведення спільного господарства та сумісного мешкання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 40 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., зареєстровану за реєстраційним номером 01 на праві приватної власності за ОСОБА_4. В іншій частині заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову частково суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.03.2017 р. ОСОБА_3. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просив суд встановити факт проживання ОСОБА_3. і ОСОБА_2. однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2006 р. по серпень 2014 р. та визнати за ним право власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2017 р. провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

28.03.2017 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 та заборони відчуження вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2017 р. заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишено без руху, яку отримано позивачем 30.03.2017 р.

31.03.2017 р. до суду надійшла заява, у якій зазначені недоліки були усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 вказує, що за час проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю вони придбали та зареєстрували на ім'я відповідача нерухоме майно, а саме АДРЕСА_1. Необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження спірного майна пов'язано з тим, що відповідач може розпорядитися майном поки буде тривати спір та здійснити відчуження майна, що є спільно набутим майном подружжя, оскільки придбано у період ведення спільного господарства та сумісного мешкання.

Дослідивши надані матеріали справи, суд обгрунтовано вважав, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення сторін.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 82524270 від 15.03.2017 р. право приватної власності на АДРЕСА_1, загальною площею 40 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., зареєстровано за ОСОБА_4

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд обгрунтовано врахував ту обставину, що спірна АДРЕСА_1 є предметом позову, а також, що у разі її відчуження іншій особі, виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог може бути утрудненим чи неможливим, тому суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1, що буде співмірним із заявленими позивачем вимогами. Одночасно у задоволенні прохання про забезпечення позову шляхом заборони відчуження вказаного нерухомого майна обгрунтовано відмовив. В даному випадку цей вид забезпечення позову поглинається арештом квартири.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Посилання автора апеляційної скарги на порушення судом процесуального права, накладення арешту за вимогами немайнового характеру, недоведеність реальної загрози можливого невиконання чи утруднення виконання рішення суду, відсутність належних доказів з цього приводу, як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький