У Х В А Л А

3 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення додаткової заробітної плати та компенсації витрат на відрядження,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 компенсацію витрат на відряджання в сумі 346 грн 88 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року в частині стягнення з АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 компенсації витрат на відрядження змінено. Зменшено розмір компенсації витрат на відрядження з 346 грн 88 коп. до 104 грн 50 коп., а також зменшено розмір судового збору з 1 218 грн до 243 грн 60 коп. В решті рішення районного суду не переглядалось.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, рішення апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ПАТ «Дельта Банк» порушує питання про скасування судового рішення касаційної інстанції та направлення справи на новий касаційний розгляд з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 116, 233 КЗпП України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ПАТ «Дельта Банк» посилається на ухвалу Верховного Суду України від 25 грудня 2008 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2012 року, 5 серпня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивач має право на стягнення з банку компенсаційних виплат на відрядження оскільки, ним було документально підтверджено понесення зазначених витрат. При цьому судами встановлено, що звіт про використання коштів на відрядження в сумі 104,50 грн. банком прийнято у позивача 16 вересня 2015 року, компенсація витрат на відрядження відповідно до наказу №273к/ТМ від 2 березня 2015 року виплачена позивачу банком вже після звернення його до суду з позовом.

Ухвала Верховного Суду України від 25 грудня 2008 року на яку у своїй заяві посилається заявник не є рішення суду касаційної інстанції, а прийнята за результатами перегляду справи у зв'язку з винятковими обставинами, а тому не є прикладом неоднакового застосування судами норм матеріального права.

Порівняння ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2012 року, 5 серпня 2015 року із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за аналогічних обставин та встановлених фактичних обставин в справах неоднаково застосували одні і ті самі норми матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «Дельта Банк» обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення додаткової заробітної плати та компенсації витрат на відрядження до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук В.М. Сімоненко