Справа №336/2633/17-ц
Провадження №2/336/1608/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на акції відкритого акціонерного товариства «Мотор Січ», правонаступником якого є відповідач - публічне акціонерне товариство «Мотор Січ».

В позові зазначив, що акції на суму 1575000 карбованців, належали цивільному чоловіку матері позивача ОСОБА_2, чия смерть сталася 24 грудня 2000 року і яка за життя проживала з позивачем однією сімєю. Під час святкування дня народження позивача у 1999 році, померлий ОСОБА_2 добровільно передав останній, шляхом дарування вищевказаний сетифікат на акції.

Так як в силу ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває права власності на це майно, просить визнати за нею право власності на акції відкритого акціонерного товариства «Мотор Січ» на суму 31 987 грн, 53 коп за набувальною давністю.

Позивач та його представник підтримали вказаний позов, просили його задовольнити. Також додали, що вказані акції були подаровані в присутності свідків, та позивачу було достовірно відомо хто був власником цих акцій. ОСОБА_2 був хворим, позивач за ним доглядала, та він їй подарував вказані акції.

Представник відповідача до суду не зявився. Надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який помер 24 грудня 2000 року, належали пятнадцять акцій відкритого акціонерного товариства «Мотор Січ» на суму 1575000 карбованців (а. с. 7). Позивач згідно своїх показів доглядала померлого ОСОБА_2, який їй у 1999 році на день народження останньої подарував вказаний сертифікат на акції.

Допитані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили той факт, що померлий ОСОБА_2 у 1999 році, на день народження позивача, подарував останній вищевказаний сертифікат на акції.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває права власності на це майно.

Згідно з розясненнями п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» N 5 від 07.02.2014 року відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Виходячи із змісту статті матеріального закону, на яку як на підставу для висунення позовних вимог посилається позивач, і розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для отримання права власності на майно за набувальною давністю необхідно констатувати наявність сукупності передумов, однією з яких є добросовісність володіння чужим майном, тобто володіння за обставин, коли особа не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужою річчю, а також є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачу відомо було, хто є власником зазначених акцій, крім того, ці акції вона отримала в якості подарунка на день народження. Отже, суд приходить до висновку, що підстав для визнання права власності на акції за набувальною давністю не має.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60 , 209, 212, 214 215 ЦПК України, ст.ст. 344, 376 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання права власності за набувальною давністю відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя О.О.Наумов