Провадження №2/485/313/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 липня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровської С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

26 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту ОСОБА_1) звернулось до суду з указаним позовом, ціною 75076грн.21коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що згідно кредитного договору від 26 квітня 2006 року надало відповідачу кредит у розмірі 8000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Прийнятого зобов"язання повернути кредитні кошти, сплати проценти і інші платежі ОСОБА_2 не виконав, заборгованість визначена станом на 30 квітня 2017 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

У судове засідання сторони не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду позову, позивач направленням судового виклику на електронну адресу згідно поданої заявки, відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений шляхом друку оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №27 від 06 липня 2017 року.

Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У письмовій заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи заочним порядком не заперечує. Відповідач про причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України.

Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

26 квітня 2006 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі Умови), "Правилами користування платіжною карткою"(далі Правила) та "Тарифами Банку" ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є позивач, надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 8000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік (3% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості.

За умовами договору позичальник дав згоду на встановлення і зміну кредитного ліміту за рішенням Банку - п.п.3.2, 3.3 Умов. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами було передбачено згідно тарифів з розрахунку 360 календарних днів на рік - п.5.5. Правил. Одночасно, у п.5.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни Банком тарифів та інших невід"ємних частин Договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.4.9 Умов ( не рідше одного разу на місяць, способом, що вказаний у заяві, надавать позичальнику виписки про стан рахунку і проведених за минулий місяць операціях) і п.5.8 Правил (процентна ставка по кредиту на місяць, що слідує за звітним, вказується Банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць). За п.6.3 Умов позичальник зобов"язаний отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по ньому. По п.8.6 Умов, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов2язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф 500грн. + 5% від суми позову. Умовами договору встановлено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник зобов"язаний сплатити банку пеню в розмірі передбаченому Тарифами, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що він ознайомлений з Умовами, Правилами, Тарифами банку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства - ч.2 ст.551 ЦК України.

В силу ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Відповідач умов договору не дотримав. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково, останній раз кошти вніс 24 листопада 2014 року. Банк обрахував заборгованість станом на 30 квітня 2017 року в розмірі 75076грн.21коп., із складовими: 11657грн.05коп. заборгованість по кредиту, 56517грн.91коп. - по процентам за користування кредитом, 2850грн. - пені, а також штрафи 500грн. фіксована частина та 3551грн.25коп. процентна складова.

Вимоги позивача про стягнення заборгованості знайшли своє підтвердження по стягненню заборгованості по тілу кредиту, пені, штрафу у фіксованому розмірі.

В частині визначення розміру процентів по кредитному договору до сплати, суд зазначає, що з 01 вересня 2014 року та з 01 квітня 2015 року позивач в односторонньому порядку без погодження з відповідачем з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства збільшив процентну ставку до 34,80% та 43,20% річних відповідно.

За ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З матеріалів справи вбачається, що при укладанні договору сторони прийняли процентною ставкою 36% річних, надалі позивач знизив ставку до 30% річних.

У п.5.3 Умов передбачена можливість односторонньої зміни Банком тарифів та інших невід"ємних частин Договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.4.9 Умов ( не рідше одного разу на місяць, способом, що вказаний у заяві, надавати позичальнику виписки про стан рахунку і проведених за минулий місяць операціях) і п.5.8 Правил (процентна ставка по кредиту на місяць, що слідує за звітним, вказується Банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць). За п.6.3 Умов позичальник зобов"язаний отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по ньому.

Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг не містить даних про спосіб надання Банком позичальнику виписки про стан картрахунку. Обов"язок позичальника отримувати виписки про стан карткових рахунків і проведених операціях не визначений кількісно та по строках. ТОбто, періодичність таких дій не обумовлена, а також не зазначено чи містить така виписка дані про збільшення процентної ставки по кредиту.

Позивач не надав доказів виконання свого зобов"язання своєчасно сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки.

За таких обставин, суд приходить висновку про те, що процедура підвищення процентної ставки банком була порушена, а тому за період з вересня 2014 року та з квітня 2015 року нарахування процентів повинно проводитися за ставкою 30.00% річних, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік, як то передбачено умовами договору, за наступним розрахунком.

Період з 01.09. по 22.09.2014 року:

тіло кредиту - 8177грн.71коп., борг по процентах - 20грн.19коп., період - 22 дні: 8177,71грн.х60% (подвійна ставка):360х22=299грн.85коп., усього за вказаний період: 299грн.85коп + 20грн.19коп.=320грн.04коп.;

період з 23.09. по 23.10.2014 року:

тіло кредиту - 7693грн.37коп., борг по процентах - 212грн.28коп., період - 30 дні: 7693грн.37коп.х60% (подвійна ставка):360х30=384грн.67коп., усього за вказаний період: 384грн.67коп. + 212грн.28коп.=596грн.92коп.;

період з 24.10. по 24.11.2014 року:

тіло кредиту - 7669грн.58коп., борг по процентах - 161грн.88коп., період - 31 день: 7669грн.58коп.х60% (подвійна ставка):360х31=396грн.26коп., усього за вказаний період: 396грн.26коп. + 161грн.88коп.=558грн.14коп.;

період з 25.11.2014 року по 30.04.2017 року:

тіло кредиту - 7677грн.39коп., борг по процентах - 188грн.84коп., період - 887 днів: 7677грн.39коп.х60% (подвійна ставка):360х887=11349грн.74коп., усього за вказаний період: 11349грн.74коп. + 188грн.84коп.=11538грн.58коп.;

усього відсотків: 320грн.04коп.+596грн.92коп.+558грн.14коп.+11538грн.58коп.=13013грн.68коп.

За таких обставин, суд виходить з того, що дійсний розмір відсотків, які підлягають стягненню з позичальника має визначатися за вищезазначеним розрахунком, загальний розмір стягнення 28020грн.73коп., з яких 11657грн.05коп. заборгованість по кредиту, 13013грн.68коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850грн. - пеня, 500грн. штраф. Суд відхиляє вимоги про стягнення штрафу у розмірі 5% від суми позову, зважаючи, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог за розрахунком:28020грн.73коп.х1600грн.:75076грн.21коп.=597грн.17коп.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2006 року, станом на 30 квітня 2017 року, у розмірі 28020грн.73коп., з яких 11657грн.05коп. заборгованість по кредиту, 13013грн.68коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850грн. - пеня, 500грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" судові витрати 597грн.17коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути ним подана протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя