24.07.2017 227/2254/17
У Х В А Л А

24 липня 2017 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2017 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Подана позивачем позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Згідно приписів ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову (у разі подання позовної заяви майнового характеру) та у фіксованому розмірі (у разі подання позовної заяви немайнового характеру).

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Нормами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640,00 грн. Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 640,00 грн. та додати оригінал платіжного доручення про сплату судового збору до матеріалів справи.

Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Проте, суд вважає, що клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, визначених у частині першій цієї статті (тобто враховуючи майновий стан сторони), суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як розяснено у п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не надано доводів щодо того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору. А з долучених до справи документів вбачається, що ОСОБА_1, згідно довідки з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків протягом І кварталу 2017 року отримала заробітну плату у розмірі 9532,79 грн. Також, відповідно до довідки ТОВ «Клінінг-сервіс», її середньомісячний заробіток за останній календарний рік складає 2277,95 грн., а її дохід за період часу з 01 червня 2016 року по 08 квітня 2017 року склав 25057,41 грн. Таким чином, позивачем не було надано будь-яких доказів неможливості сплати судового збору на момент предявлення позову, тому підстав для звільнення від сплати судового збору судом не вбачається.

Враховуючи конкретні обставини справи вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано достатньо доказів на підтвердження скрутного майнового стану сторони.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.82, 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків у вказаний термін позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Апеляційна скарга на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області може бути подана в частині, що стосується визначення розміру судового збору, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_3

24.07.2017