Справа № 760/2756/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

10 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що за обявою звернувся до відповідача з метою придбати трактор Беларус та прийшов до офісу товариства, де її працівник пояснив умови придбання техніки.

23 січня 2017 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» укладено договір фінансового лізингу № 2290 з додатками, згідно якого предметом лізингу є трактор Беларус 892. На виконання умов договору він сплатив 50500 гривень.

Вдома, він з дружиною почав детально ознайомлюватись з умовами договору, та вони виявили, що це договір фінансового лізингу, а не купівлі-продажу, і ціна транспортного засобу не відповідає ціні, яка була вказана в рекламному оголошенні, та про яку говорив працівник відповідача.

За умовами даного правочину відповідач після сплати ним комісії за організацію угоди у розмірі 10 % від вартості предмету лізингу, що становить 1797,15 доларів США (еквівалент - 50500 гривень), авансового платежу рівними платежами з розстрочкою на рік у розмірі 50 % від загальної вартості предмету лізингу, що у загальному становить 8985,77 доларів США (еквівалент - 252500 гривень) та комісії загальної вартості предмету лізингу, що становить 539,15 доларів США (еквівалент - 15150 гривень) має надати у лізинг транспортний засіб - трактор марки Беларус 892, який вже після сплати лізингових платежів, кінцевий розмір яких на момент підписання договору не визначений та підписання договору купівлі-продажу має перейти у його власність.

27 січня 2017 року зазначений у договорі трактор він не отримав, а на його прохання відповідач кошти повернути відмовився, тому звернувся в суд за захистом своїх прав.

Зазначає, що будь-який договір лізингу містить в собі елементи договорів найму (оренди), купівлі-продажу або поставки, за своєю правовою природою являється змішаним, тому на нього поширюються правила, визначені нормами главами 54 та 58 ЦК України.

У такому випадку, підписаний між ним та відповідачем правочин являється договором лізингу транспортного засобу, який незважаючи на вимоги чинного законодавства не пройшов процедури нотаріального посвідчення. Крім того, у п. 1. зазначено, що він вчинений у простій письмовій формі, а відповідач з моменту підписання договору по теперішній час не звертався до нього з пропозиціями щодо приведення спірного договору у відповідність з чинним законодавством.

Вважає, що підписаний договір фінансового лізингу № 2290 від 23 січня 2017 року є нікчемним, і до нього мають бути застосовані наслідки недійсності правочину.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України до вимог про повернення викопаного за недійсним правочином застосовуються положення глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Приписами ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На даний час чинним законодавством не врегульовано питання щодо розміру процентів за користування чужими грошовими коштами, тому до спірних відносин можливо застосувати правило, що визначене ч. 1 ст. 8 ЦК України, відповідно до якого, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Вважає, що відносини, які склались між ним та відповідачем подібні до позики, тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» грошові кошти у розмірі 50500 гривень сплачених за нікчемним правочином - договором фінансового лізингу № 2290 від 23 січня 2017року, та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 271 гривні 18 копійок.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Сторона відповідача в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки у судове засідання до суду подано не було.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23 січня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» укладено договір фінансового лізингу № 2290 з додатками (а.с. 18-26).

Згідно з п. 1.1 договору предметом фінансового лізингу є транспортний засіб - трактор Беларус 892, об'єм/тип двигуна - 4,75.

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив 50500 гривень, що підтверджується квитанцією № TS207273 від 23 січня 2017 року (а.с. 28).

Звертаючись в суд з позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що укладений договір є нікчемним та суперечить вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 2 ст. 806 ЦК України визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг»».

Також, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідачем не надано доказів наявності ліцензії для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії) та що суперечить вимогам законодавства.

Разом з тим, договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу.

За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.

Частинами першою та третьою ст. 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України.

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з ч. 2 ст. 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу № 2290 від 23 січня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф», нотаріально посвідчено не було, тому в силу закону він є нікчемним та недійсним.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення сплачених ним 50500 гривень ґрунтуються на законі.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 271 гривні 18 копійок.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись статтями 184, ст. 215, 216, 227, 760, 799, 806, 807, 808 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» на користь ОСОБА_1 50500 гривень сплачених грошових коштів та 640 гривень судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: