Справа №489/1574/17
Провадження №2/489/1377/17
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Матяєвої С.І., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач та його представник позов підтримали, відповідач проти задоволення позову заперечував, оскільки сплачує комунальні послуги за утримання будинку, в якому проживають позивач із дитиною, а також є безробітним і заявлений розмір аліментів є завеликим.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ФП №095285, сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи невиконання батьком встановленого законодавством обовязку із утримання дитини, оскільки доказів протилежного ним не надано, та зважаючи на мінімальний розмір аліментів на одну дитину, позовні вимоги підлягають задоволенню частково із визначенням частки, яка підлягає стягненню, у розмірі 1/4 від його доходу, оскільки позивачем не надано доказів отримання відповідачем будь-яких доходів, наявності грошових коштів у фінансових установах та придбання рухомого майна, які б свідчили про можливість покладення обовязку по сплаті аліментів в розмірі 1/3 частини доходів. Посилання відповідача на відсутність офіційного працевлаштування не знімає із нього обовязку з утримання дитини, оскільки відповідач є працездатною особою.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 15, 60, 88, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя