Ухвала

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що із 24 червня 2000 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, у якому мають двох синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає, а самостійно вона не має матеріальної змоги їх утримувати.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на двох дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку ОСОБА_5, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 28 жовтня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року зазначене судове рішення в частині визначення розміру аліментів змінено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_5 щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 28 жовтня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, керуючись приписам ст. 180 СК України та задовольняючи позов, обґрунтовував свої висновки тим, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на дітей до їх повноліття.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, проте вважав, що визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що потягло порушення норм матеріального права, зокрема приписів ст. 182 СК України щодо врахування всіх обставин, які впливають на розмір аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Стягуючи аліменти на двох дітей у розмірі Ѕ частини заробітку відповідача, суд не врахував та не співставив розмір відрахувань із заробітку відповідача та державні соціальні гарантії для дітей, встановлені Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», відповідно до якого прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років визначено у розмірі 1 689 грн (на двох дітей 3 378 грн), що у свою чергу свідчить, що визначений судом розмір аліментів - Ѕ частини заробітку на двох дітей буде значно перевищувати соціальні гарантії, визначені законом.

Також суд першої інстанції не врахував, що обов'язок утримувати дітей згідно з положеннями ст. 180 СК України лежить на обох батьках.

Крім того, встановлюючи максимальний розмір аліментів у вигляді 50 % заробітку, суд не звернув уваги на приписи ст. 128 КЗпП України, відповідно до яких при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20 %, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - 50 % заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

За таких обставин визначення аліментів на обох дітей у розмірі Ѕ частки заробітку суперечить закону та порушує права відповідача.

При цьому апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова