Справа № 2/593/203/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Соколовській Н.Я.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3Г

представника Управління Держгеокадастру ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, ОСОБА_2, ДП «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що він, отримавши у спадок після смерті свого батька житловий будинок, який розміщений на земельній ділянці площею 0.89га, розташованій на хуторі Запуст Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, однак при оформленні документів про право власності на землю дізнався, що земельна ділянка, на якій знаходиться належний йому житловий будинок та присадибна ділянка, якою він користується для обслуговування житлового будинку та для введення підсобного господарства більше пятидесяти років, згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 956309 та ЯА № 485780, належить ОСОБА_2, оскільки ДП Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою невірно визначив межу розпайованої площі на земельні ділянки (частки), що призвело до накладення розпайованих земельних ділянок на житлову територію (населений пункт), а так як у добровільному порядку цього питання із відповідачами йому вирішити не вдалося, звернувся до суду із позовом про визнання недійсним зазначених вище Державних актів на право власності на землю. Крім цього, в заявлених вимогах просив зобовязати Нараївську сільську ОСОБА_6 району із земель, не наданих у власність чи користування, безоплатно надати ОСОБА_2 для передачі їй у власність земельні ділянки площами 1.02 га та 1.1135 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Нараївської сільської ОСОБА_6 Бережанського району та зобовязати ДП «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність вказаних земельних ділянок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_7 підтримав, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві, просив їх задоволити.

Представник Нараївської сільської ради Бережанського району ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_7 визнав, вважає їх підставними, а тому не заперечує проти їх задоволення, пояснив, що згідно земельно-кадастрової книги житель хутора Запуст Нараївської сільської ради ОСОБА_7 впродовж багатьох років користується земельною ділянкою площею 0.89 га, яка помилково при розпаюванні земель с/с Хлібороб України

була передана у власність ОСОБА_2, тому вважає, що слід визнати недійсними Державні акти, згідно яких ця земля належить ОСОБА_2, а ОСОБА_2 слід надати земельну ділянку в іншому місці, із земель, не наданих у власність чи користування, а так як надання земель, які знаходяться за межами населеного пункту, не належить до компетенції сільської ради, просив до розгляду справи у якості третьої особи залучити Управління Держгеокадастру в Тернопільській області, яке відає цими землями.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, пояснила, що вона є власником трьох Державних актів, які підтверджують її право власності на земельні ділянки, які вона отримала при розпаюванні земель с/с Хлібороб України. Не заперечує, що згідно виданих на її імя двох Державних актів вона є власником земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок позивача, погоджується, що у звязку із виявленою помилкою слід визнати недійсними ці Державні акти та не заперечує проти надання їй земельних ділянок в іншому місці.

Представник Управління Держгеокадастру у Тернопільській області позовні вимоги позивача визнала, суду пояснила, що ДП Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою невірно визначив межу розпайованої площі на земельні ділянки (частки), що призвело до накладення розпайованих земельних ділянок на житлову територію ( населений пункт), а так як без визнання недійсними Державних актів, виданих на імя ОСОБА_2, виправити допущену помилку неможливо, то їй слід надати земельну ділянку в іншому місці у такому розмірі, наскільки порушене її право власності.

Представник відповідача ДП Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою в судове засідання повторно не з'явився, хоч про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомленням про вручення йому судової повістки, про причини своєї неявки суд не повідомив та не надіслав суду свого письмового заперечення.

Представник третьої особи сектору з питань державної реєстрації ОСОБА_6 РДА у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_2, представника Нараївської сільської ради та представника Управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають до задоволення виходячи із таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 16 Цивільного кодесу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 понад пятдесят років проживає у житловому будинку, що знаходиться на х. Запуст Нараївської сільської ради та користується присадибною земельною ділянкою загальною площею 0.89га, проте оформити право власності на цю земельну ділянку та вищевказаний житловий будинок не має можливості, оскільки при виготовленні документів, які посвічують право власності на земельну ділянку, а саме: при виконанні камеральних робіт та обробки матеріалів геодезичної зйомки було виявлено, що на земельні ділянки загальною площею 0.89 га, в тому числі 0.25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна земельна ділянка) та 0.64 га -для ведення особистого селянського господарства, якими згідно даних земельно-кадастрової документації Нараївської сільської ради користується ОСОБА_7, накладаються земельні ділянки (кадастровий

номер : :01:001:0343 та кадастровий номер :01:001:0344) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( паї), які належать ОСОБА_2.

Зазначений факт підтверджений поясненнями сторін, оглянутою в судовому засіданні довідкою за № 1, виданою 1 лютого 2017 року інженером землевпорядником ОСОБА_8 та Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯМ № 956309 та ЯА № 485780, що були видані на імя ОСОБА_2.

Отже, право позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою порушене.

Згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року за № 43, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою покладалося на центр ДЗК та його структурні підрозділи.

Підпунктом 4.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі передбачено, що Записи в державних актах на право власності на земельну ділянку мають бути зроблені державною мовою чітко і розбірливо, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку державного акту не допускається, тому із зазначених підстав виправити виявлені помилки не видається можливим.

Отже, вищевказаною Інструкцією не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації.

Крім того, з 01 січня 2013 року видача державних актів на право власності на землю не здійснюється, таке право особи посвідчується та оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

В силу вимог ст.ст. 152, 153, 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав та інтересів позивача, які підлягають захисту шляхом визнання недійсним Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА №485780 від 06 лютого 2006 року та ЯМ № 956309 від 23 серпня 2012 року, виданих на ім»я ОСОБА_2, у звязку із виявленими у них помилками.

На підставі вищевикладеного, к еруючись ст.ст. 126, 152, 153, 155, 158 Земельного кодексу України, "Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року за № 43, Постановою

Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст. ст. 3, 10, 15, 60, 61, 174, 213-215, 292, 294 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволити.

У зв"язку із виявленими помилками визнати недійсними Державні акт серії ЯА № 485780 та ЯМ № 956309, видані 06 лютого 2006 року та 23 серпня 2012 року ОСОБА_6 райдержадміністрацією, ОСОБА_6 районним відділом земельних ресурсів та Управлінням Держкомзему у ОСОБА_6 районі на ім»я ОСОБА_2 та зобовязати сектор з питань державної реєстрації ОСОБА_6 РДА припинити їх державну реєстрацію.

Зобовязати Головне Управління Держгеокадастру в Тернопільській області за рахунок земель запасу, що знаходяться на території Нараївської сільської ради ( за межами населеного пункту), безоплатно надати ОСОБА_2 для передачі у власність земельні ділянки розміром 1.02 га та 1.1135 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зобовязати ДП Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на земельні ділянки площами 1.02 га та 1.1135 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_9