Справа № 453/224/17 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 22-ц/783/4628/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю апелянта - ОСОБА_2, представника апелянта - ОСОБА_3, позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом, уточненим в ході розгляду справи, в якому просила стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на дружину у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дочкою, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років. В поданому позові покликається на те, що згідно рішення Сколівського районного суду Львівської обасті від 10.11.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. З січня 2017 року підвищилась вдвічі мінімальна заробітна плата, відповідно з нею підвищились і ціни на продукти харчування, предмети домашнього вжитку. На даний час вона не має доходу, оскільки фактично позбавлена права на працю так як сама виховує і доглядає малолітню дитину, яка в цьому віці потребує постійного догляду та піклування. Тобто, у зв»язку з цим вона потребує матеріальної допомоги. Однак, відповідач добровільно такої допомоги не надає. Просить суд стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій сумі з відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину- задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Труханів Сколівського району Львівської області, вул. Довбуша, 6, аліменти на дружину у розмірі 500 (п»ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 27.02.2017 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років.

Рішення суду у частині стягнення платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду в сумі 500 грн. 00 коп. є для нього непосильним, оскільки апелянт сплачує аліменти на утримання їх спільної з позивачем доньки. Так, рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року збільшено розмір аліментів на утримання доньки з 600 грн. 00 коп. до 800 грн. 00 коп. щомісячно. Дане рішення апелянт не оскаржує, оскільки погоджується, що потрібно сплачувати аліменти на утримання доньки. Аліменти на утримання доньки сплачують його батьки, оскільки апелянту важко влаштуватися на роботу через проблеми з хребтом. Він не має можливості сплачувати аліменти на позивачку.

Просить рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року розірвано. Від цього шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_6, 007.02.2015 року народження, яка після розірвання шлюбу проживає з матір»ю - позивачкою по справі.

Сторонами не заперечується, що згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10.11.20016 року, з ОСОБА_2 на користь позивачки стягувалися аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., починаючи з 15.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що згідно рішення цього ж суду від 06.06.2017 року з ОСОБА_2 на користь позивачки стягуються аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 27.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття

Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частинами 4 та 6 ст. 84 Сімейного Кодексу України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є працездатною особою молодого віку, офіційно не працевлаштований, однак внаслідок тимчасових робіт все ж має нестабільний дохід, інших утриманців крім малолітньої дочки та колишньої дружини не має, а позивачка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення трьохрічного віку, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4, аліментів на неї у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви 27 лютого 2017 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьохрічного віку.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він хворіє та йому важко працевлаштуватись, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин останнім не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій. В той же час, в матеріалах справи наявна довідка Сколівського районного центрі зайнятості № 669 від 18 травня 2017 року про те, що ОСОБА_2 на обліку як безробітний в період з 01.11.2016 р. по 30.04.2017 року не перебував, яка, на думку колегії суддів, є свідченням небажання останнього вживати заходи до працевлаштування, а відтак і до отримання стабільного заробітку та сплати належних аліментів

Таким чином, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про підставність заявлених позовних вимог та правомірно задовольнив такі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7