Справа № 212/6090/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого Чайкіна І.Б.; секретарі судового засідання Гавеля Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного службовця виконавчої служби Покровського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій зазначає, що 18.07.2008 року між ним та ЗАТ «Донгорбанк» було укладено кредитний договір № 184/08ФЛ. 16.07.2008 р. між ЗАТ «донгорбанк» та майновим поручителем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки квартири № 53, розташованої в будинку № 33 по вул. Кремлівській в м. Кривому Розі. Іпотекою було забезпечено виконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2016 р. у справі № 212/6090/15-ц, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.10.2016р., з нього стягнуто на користь ПАТ « Перший Український міжнародний банк» заборгованість за договором № 184/08ФЛ від 16.07.2008 р. в розмірі 10 203,46 дол. США. 24.04.2017 р. постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження № 53831088 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_5 № 35 ВЕО № 062759 від 23.03.2017 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки, однокімнатну квартиру за адресою : вул. Кремлівська, 33/53. Разом з тим, постановою Державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 06.04.2017 р., відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/212/214/16 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 10.11.2016 р. на підставі рішення суду від 15.06.2016 р. про стягнення боргу за кредитним договором № 184/08ФЛ від 16.07.2008 року в сумі 10203,46 дол. США.13.05.2017 р. державний виконавець Покровського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 виніс постанову про арешт майна боржника. ОСОБА_1В вважає постанову про арешт майна незаконною та необґрунтованою, а тому просить дану постанову визнати незаконною та скасувати.

Представник скаржника ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд скарги в його відсутність.

Представник Покровського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, також просив залишити скаргу без задоволення, оскільки на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист по справі 2/212/212/16 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ « ПУМБ» , в межах якого накладено арешт.

Дослідивши матеріали скарги та оцінивши подані докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2016 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом ( а.с.14-19).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2016 року залишено без змін. ( а.с.21-24).

Постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 ВП № 53831088 від 24.04.2017 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 35 ВЕО № 062759 виданого 23.03.2017 р. приватного нотаріуса ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, однокімнатну квартиру за адресою вул. Кремлівська, 33/53. Боржником зазначено ОСОБА_3 ( а.с.25).

Відповідно до постанови 06.04.2016р. державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2/212/214/16 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 10.11.2016 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Боржником зазначено ОСОБА_1 (а.с.26).

Державним виконавцем Журавель О.О., 13.05.2017 року було винесено постанову про арешт майна боржника № 53683875 за виконавчим листом № 2/212/214/16, що виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 10.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 10203,46 дол. США на користь ПАТ «ПУМБ». (а.с. 27).

Скаржник вважає, що державний виконавець діяв виключно за загальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження» та наклав арешт на все рухоме та не рухоме майно, не беручи до ваги, що це є можливим лише після звернення стягнення на іпотечне майно та достатність коштів від його продажу для повного задоволення вимог стягувача.

У зв'язку із цим звертає увагу суду на правову позицію Верховного суд) України, викладену у постанові від 04 лютого 2015 року № 6-238цс 14 відповідно до якої, у виконавчому провадженні зі стягнення боргу за іпотечним кредитом, виконавець має право застосовувати загальні норми виключно за умови відсутності рішення суду або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. При наявності ж виконавчого напису нотаріуса виконавець повинен звертати стягнення саме на предмет іпотеки, а не на інше майно боржника.

Проте суд не погоджується з вказаними доводами скаржника, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Винесення постанови про накладення арешту на майно боржника під час відкриття виконавчого провадження передбачено також і частиною другою ст. 57 вказаного Закону.

Згідно зі ст. 57 вказаного закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими ч. 2 цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що накладення арешту на майно боржника можливе лише в межах суми стягнення (з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів), та як на все майно боржника, так і на окремо визначене.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було накладено державним виконавцем відповідно до вимог закону.

Враховуючи викладене, постанова відповідає вимогам ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладався у межах боргу і тільки на майно боржника і не порушує права інших осіб.

Державним виконавцем вчинялися дії з виконання судових рішень про стягнення заборгованості з боржника (виникнення якої не повязане з кредитним та іпотечним договорами), а не з виконання судових рішень чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку».

У разі коли державний виконавець вчиняє дії на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а судове рішення чи виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, то при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діях державного виконавця порушень, слід виходити із загальних норм Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2016 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом ( а.с.14-19).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.06.2016 року залишено без змін. ( а.с.21-24). Відповідно до постанови 06.04.2016р. державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2/212/214/16 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 10.11.2016 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Боржником зазначено ОСОБА_1 (а.с.26).

Таким чином, державним виконавцем вчинялися дії з виконання судового рішення у даній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не з виконання судового рішення чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку".

З огляду на викладене та враховуючи, що арешт може бути накладено на все майно особи, яка є боржником за виконавчим провадженням, зокрема, у зв'язку з прийняттям судового рішення, на підставі виконавчого листа та в межах стягуваної суми боргу, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції, що дії державного виконавця стосовно винесення постанови про накладення арешту на майно належать до його повноважень та відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 лютого 2015 року № 6-238цс14.

На підставі вищевикладеного , слід залишити скаргу ОСОБА_1 на дії державного службовця виконавчої служби Покровського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного службовця виконавчої служби Покровського відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які не брали участь у справі можуть подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Б. Чайкін