У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на частину нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обіцяли подарувати позивачам частку квартиру, а саме кімнати площею 11,1 кв. м і 18,5 кв. м в АДРЕСА_1 та просили визнати дані кімнати фактично наданими їм у власність в порядку виконання зобов'язань.

Зазначали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пообіцяли після весілля позивачів подарувати їм зазначені кімнати, після чого позивачі почали робити ремонт. Однак обіцянка передати у власність позивачам спірні кімнати не виконана.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили задовольнити позов.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 07 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставними.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на частину нерухомого майна.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В.Кадєтова