АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1545/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФТА-ГРУП» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

30 вересня 2016 року ТОВ «ЕФТА-ГРУП» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 листопада 2015 року відповідачка ОСОБА_6 умисно, протиправно розбила лопатою скляні двері входу на сезонний майданчик кафе «Patisserie Macarun», власником якого є позивач.

На відновлення стану дверей (заміна та встановлення) було витрачено 6 417грн.

29 лютого 2016 року відповідачкою заблоковано вхід до приміщення кафе. На розблокування входу позивачем витрачено 400 грн.

До теперішнього часу ОСОБА_6 не відшкодувала позивачеві витрати, повязані із ліквідацією наслідків її протиправних дій, а тому просить в позові стягнути з відповідачки грошові кошти в розмірі 6 817грн в якості відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2016 року позовні вимоги ТОВ «ЕФТА-ГРУП» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ЕФТА-ГРУП» 6 817 грн. в рахунок заподіяної майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ЕФТА-ГРУП» в якості відшкодування витрат з оплати судового збору, суму коштів в розмірі 1 378 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2016 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед значення. Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов ТОВ «ЕФТА-ГРУП» про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази, які б свідчили про порушення його прав, завданих діями ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що ТОВ «Ефта-Груп» є власником нежитлового приміщення за адресою бул. Шевченка, буд. 195, м. Черкаси. В даному приміщені розташоване кафе «Patisserie Macarun» (далі - приміщення кафе) (а.с.9-10).

Відповідно до паспорта привязки тимчасової споруди за реєстраційним номером 465, біля приміщення кафе розташований сезонний майданчик (а.с.11).

Відповідно до ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Позивач в заяві вказує, що 17 листопада 2015 року о 11год. 30 хв. відповідачка ОСОБА_6 з невідомих причин лопатою розбила вхідні скляні двері сезонного майданчику вищевказаного кафе.

Як вбачається з матеріалів справи, даний факт підтверджується висновком по матеріалам перевірки СО № 83528506, затверджено начальником Черкаського відділу поліції головного Управління Національної поліції в Черкаській області від 07 березня 2016 року (а.с. 15-16), матеріалами кримінального провадження № 0000377 (постанова про закриття кримінального провадження від 04 квітня 2017 року (а.с. 12-13), постанова про виділення матеріалів для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.14) та фотозображеннями (а.с. 35-36).

На відновлення технічного стану сезонного майданчику позивачем витрачено, відповідно до платіжного доручення № 1606 від 23 листопада 2015 року, 6 417 грн., (вартість дверей 5577грн., вартість монтажних робіт 840 грн.), що підтверджується: договором купівлі-продажу № 171115 від 17 листопада 2015 року (а.с. 20-23); актом здачі приймання робіт (надання послуг) № 1127 від 23 листопада 2015 року (а.с. 24-25); договором купівлі-продажу № 191115 від 19 листопада 2015 року (а.с. 26-29); актом здачі приймання робіт (надання послуг) № 1148 від 23 листопада 2015 року (а.с. 31).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки).

Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України способами відшкодування шкоди є покладання обовязку на особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, 29 лютого 2016 року двері сезонного майданчику кафе були підперті бетонними кашпо. Власником бетонних кашпо є відповідачка, що було підтверджено нею під час надання пояснень працівникам поліції (а.с.15-16).

Як вбачається з листа виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16 червня 2016 року, зазначені кашпо були встановлені без належної проектно-дозвільної документації органів місцевого самоврядування (а.с. 17), в звязку з чим чого виконавчим комітетом було прийняте рішення про їх демонтаж (а.с. 18-19).

Вищевказане рішення виконавчого комітету № 775 від 21 червня 2016 року є загальновідомою інформацією, оскільки опубліковано на офіційному веб-сайті виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Для забезпечення вільного доступу до майданчику позивачем витрачено 400 грн. на послуги маніпуляторної машини, що підтверджується актом виконаних робіт та платіжним дорученням № 1780 від 02 березня 2016 року (а.с.33-34).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що внаслідок пошкодження скляних дверей позивачеві було завдано реальних збитків на суму в розмірі 6 417 грн., оскільки саме таку суму коштів позивач змушений був витратити задля відновлення стану свого приміщення. Понесення таких збитків позивачем перебуває у прямому причинному зв'язку із протиправними діями відповідачки (завдання шкоди чужому майну), а отже відповідачка зобовязана відшкодувати зазначені збитки позивачеві в повному обсязі.

Оскільки, відповідачем не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій доказів на підтвердження відсутності його вини у неналежному використанні бетонних кашпо, то відповідальність за завдані позивачу збитки покладається також на відповідачку.

Отже, відповідно до ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Системний аналіз положень ст.ст. 13, 319, 1166 ЦК України свідчить, що відповідальність за неналежне використання майна та шкоду, завдану іншим особам внаслідок такого використання, несе власник цього майна, якщо він не доведе, що такої шкоди завдано не з його вини.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_6 направлявся судовий виклик (а.с.52) за зареєстрованим місцем проживання (а.с.44).

Проте, адресована кореспонденція відповідачу повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового звязку для отримання кореспонденції, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про розгляд справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 6 817 грн. шкоди, завданої пошкодженням майна.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФТА-ГРУП» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :