Справа № 442/5141/17
У Х В А Л А

21 липня 2017 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Гарасимків Л.І. , розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним ( без застосування наслідків його недійсності),-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати заповіт ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений державним нотаріусом Першої Дрогобицької нотаріальної контори ОСОБА_4 від 24.05.2002 року, реєстраційний номер 1-1200, недійсним. Позов мотивує тим, що ОСОБА_3, не будучи визнаним недієздатним, у момент вчинення зазначеного правочину перебував у такому стані, коли не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

З метою забезпечення позову до матеріалів цивільної справи позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просить до вирішення справи накласти арешт на спірне майно, саме - будинок № 2 по вул. Нафтовиків в м. Дрогобичі, Львівської області, власником якого на даний час, на підставі свідоцтва про право на спадщину, являється ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Точне й неухильне дотримання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають в справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених прав, свобод або інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до ч.1,ч.3 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову:, забезпечення позву допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України, серед інших видів забезпечення позову вказано, що позов забезпечується: накладенням арешту, на майно чи грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановлення обовязку вчинити певні дії, передача речі, яка є предметом спору на зберігання іншими особам.

Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши всі наявні у справі докази, які представлені позивачем, з яких вбачається, що оскільки предметом цивільного позову є визнання права власності, і існує ймовірність відчуження майна, яке належить, на думку позивача йому, його перепродажу, укладення інших правочинів та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з цим майном, відтак суд вважає, що оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заяву позивача про забезпечення позову слід задоволити.

Зокрема, заяву забезпечити шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Керуючись ст..ст. 151-153 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, а саме на будинок № 2 по вул. Нафтовиків в м. Дрогобичі, Львівської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити державному реєстратору Дрогобицької міської Ради, для виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Л.І. Гарасимків