АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 667/1778/16-ц Головуючий в І інстанції Рядча Т.І.
Номер провадження №22-ц/791/1269/2017 р. Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року липня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
за участі секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А

В березні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.11.2015 року за нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_6 визнано право власності по ? за кожним на транспортний засіб Форд-Фієста, реєстраційний номер НОМЕР_1. Цим же рішенням встановлено, що відповідач розпорядився вказаним автомобілем без її згоди, а кошти витратив на власні потреби, тому просила суд стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості її частки, еквівалентної ? вартості автомобіля, що складає 74721,82 грн.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію вартості належної їй у спільному сумісному майні подружжя ? частки автомобіля Форд-Фієста, реєстраційний номер НОМЕР_1, що складає 74721,82 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт зазначає, що спірний автомобіль було відчужено в період перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбу, а тому відповідач на підставі виданої йому довіреності мав право на укладання будь-яких угод від імені позивача. Автомобіль був переданий ОСОБА_8 як розрахунок по заробітній платі. Інформація про скасування довіреності на розпорядження майном не була відома ОСОБА_6 19.10.2010 року (в день, коли він видавав довіреність на ім'я ОСОБА_8.)

Отже, міський суд не врахував, що автомобіль переданий з відома та згоди позивачки, а кошти від відчуження автомобіля були використанні подружжям в інтересах сім'ї.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення суду, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний вище автомобіль, перебуваючи у спільній сумісній власності сторін по справі, був відчужений ОСОБА_6 без згоди ОСОБА_7, чим порушено право останньої, як співвласника автомобіля.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

При поділі майна суд виходить із того, що коли між подружжям нe досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грошима.

Статтями 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.12.1993 року по 03.12.2010 року.

Транспортний засіб FORD FIESTA 2008 року випуску, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_1, належав ОСОБА_6

Згодом даний транспортний засіб за довіреністю, виданою ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_8 реалізовано 17.12.2010 року за договором комісії №299 ОСОБА_9

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 листопада 2015 року в справі №667/2730/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про визнання права власності, визнання договору недійсним визнано правочин по відчуженню транспортного засобу Форд - Фієста реєстраційний номер НОМЕР_3, укладений від імені ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_8 17 грудня 2010 року за договором комісії №299 комісіонером "ЕЛВІС" на користь ОСОБА_9 недійсним та визнано за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 право власності по 1/2 частці за кожним, на транспортний засіб Форд-Фієста реєстраційний НОМЕР_3 (а.с.7-8).

Відповідач ОСОБА_6 із зазначеним рішенням суду погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував та воно набуло чинності.

В силу вимог ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Оскільки попереднім судовим рішенням встановлено, що реалізація спірного автомобіля була здійснена в період шлюбу, без згоди дружини та не в інтересах сім'ї, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача грошові кошти в розмірі 74721,82 грн., які становлять грошову компенсацію 1/2 його частки, виходячи з ринкової вартості автомобіля Форд-Фієста, 2008 року випуску, яка складає 149443грн. (висновок про вартість №Вэ-76 від 14.03.2016 р., а.с.11-13).

Посилання апелянта на те, що експертом під час проведення експертизи не було враховано та не включено до висновку пошкодження, які мав транспортний засіб, внаслідок чого визначена ним вартість автомобіля є необ'єктивною, колегія суддів вважає не прийнятними.

Сторони зазначили, що з часу продажу автомобіля минуло близько семи років, на цей час знайти даний автомобіль для надання його на огляд експертам немає можливості. До того ж, акт технічного стану автомобіля, складений 17.12.2010 року, на який посилається апелянт і який знаходиться в іншій цивільній справі, за клопотанням апелянта був досліджений у суді апеляційної інстанції, однак він не містить достатньої інформації про пошкодження автомобіля на час його продажу. На пропозицію суду спростувати наявний у справі висновок експерта про вартість №Вэ-76 від 14.03.2016 р. шляхом проведення повторної експертизи апелянт відмовився.

Доводи апелянта відносно того, що інформація про скасування довіреності стала відома ОСОБА_6 не 19.10.2010 року, коли він видавав довіреність на ім'я ОСОБА_8, а пізніше, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони є переоцінкою доказів, яким дано оцінку у рішенні, що набрало законної сили.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення судом першої інстанції рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 21 липня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 20 липня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька