Ухвала

іменем україни

20 липня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_9 ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю ТРК «Міст ТБ» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися у суд з позовом до відповідача - ТзОВ ТРК «Міст ТБ» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, в якому, після поданих уточнень, остаточно просили визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію позивачів інформацію, опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 у статті ІНФОРМАЦІЯ_2» та видалити її з сайту. Також просили стягнути з відповідача на свою користь солідарно заподіну моральну шкоду, яку оцінили у загальному розмірі 100 000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2017 року, у задоволенні позову - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3просять скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до положень ст. ст. 32, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язку не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Громадянам гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В силу ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та/або членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією розуміються документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою невживання або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншими друкованими засобами масової інформації з посиланням на нього.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи які мають суттєве значення для її вирішення, виходив із того, що редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою невживання або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншими друкованими засобами масової інформації з посиланням на нього.

Судами було встановлено, що у публікації ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено посилання на іншу статтю, зокрема вказувалось: «ІНФОРМАЦІЯ_7, як і вказувалось гіперпосилання на розміщену в інтернеті ІНФОРМАЦІЯ_4 статтю ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому, суди вірно взяли зазначену обставину до уваги та надали їй належну оцінку. Крім того, суди врахували, що спірна публікація складається з дослівних цитат вказаної публікації, зокрема, публікація ІНФОРМАЦІЯ_5, дослівно відтворена із статті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року, яке ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2017 року залишено без змін, у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з участю третіх осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про спростування недостойної, такої що відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію інформації, відшкодування моральної шкоди - відмовлено. При цьому судом встановлено, що викладена у статті ІНФОРМАЦІЯ_3 інформація в розумінні ЦК України та Закону України «Про інформацію» не є недостовірною, в діях відповідачів відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності чи ділової репутації, зокрема, відсутність такого важливого елементу, як поширення відносно позивачів недостовірної (неправдивої) інформації, поширена інформація не порушує особисті немайнові права, не завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам та перешкоджає позивачам повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_10 ОСОБА_2, ОСОБА_3у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю ТРК «Міст ТБ» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ