Справа № 203/2294/17
Провадження № 2/0203/967/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову -

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська заходиться цивільна справа № 203/2294/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Управління-служба у справах дітей виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання.

Позивачем подана заява про забезпечення позовних вимог шляхом встановлення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час розгляду справи. Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити у дітей психологічний розлад, завдати їм додаткових страждань, негативно вплинути на їх здоров'я. Позивач також посилається на відповідну практику Європейського Суду з прав людини.

В судовому засіданні представник позивача заяву про забезпечення позову підтримала та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, ухвалою від 20 липня 2017 року прийнято уточнену позовну заяву. Подана позивачем заява відповідає вимогам ЦПК України, за її подання сплачено судовій збір в розмірі, визначеному законом.

Предметом позову є визначення місця проживання дітей, які на цей час фактично проживають з батьком за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено в судовому засіданні 10 липня 2017 року свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, актом обстеження житлово-побутових умов від 16 червня 2017 року, складеним за участю працівників управління-служби у справах дітей виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (а.с. 11).

Вимоги заяви про забезпечення позовних вимог шляхом встановлення місця проживання дітей не можуть бути задоволені, оскільки це фактично призводить до вирішення наперед спору між сторонами.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

При цьому, суд виходить з того, що вказана норма визначає фактичне місце проживання дітей.

При розгляді заяви про забезпечення позовних вимог суд виходить з того, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Мамчур проти України» (від 16 липня 2015 року заява 10383/09) «при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним» (п.100).

У разі невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду про визначення місця проживання дітей може стати утрудненим, оскільки може виникнути необхідність вирішення питання про їх відібрання, а також щодо перегляду судового рішення з мотивів зміни умов проживання дітей, які враховуються при визначенні місця їх проживання.

Натомість на час постановлення ухвали у суду відсутні підстави вважати, що проживання дітей за їх фактичним місцем їх мешкання створює для них якийсь дискомфорт чи небезпеку, таке місце є непридатним або неблагополучним, загрожує здоров'ю дітей або іншим чином порушує їх інтереси.

У зв'язку з викладеним слід заборонити зміну фактичного місця проживання дітей до вирішення спору по суті. Водночас, оскільки право визначити місце проживання дітей належить, насамперед, їх батькам, така заборона не може поширюватись на випадки, коли обоє з батьків досягнуть згоди про зміну місця проживання дітей.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151 - 154 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_2 - про забезпечення позовних вимог у цивільній справі № 203/2294/17 - задовольнити частково.

Заборонити до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 203/2294/17 змінювати фактичне місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1, без одночасної взаємної згоди обох батьків.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - до 20 липня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти дні з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко