П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року м. Київ
Персональний склад судових палат у цивільних та господарських справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого Ковтюк Є.І.,

суддів: Вус С.М., Пошви Б.М., Школярова В.Ф.,

за участю представників заявниці

ОСОБА_1: ОСОБА_2 та

ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1, подану її представницею ОСОБА_2, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк "Київська Русь"», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фактор Плюс"», приватного підприємства «Прогресфарм», товариства з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична фірма "Лідер"», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк "Київська Русь"» (далі - ПАТ «Банк "Київська Русь"»), товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фактор Плюс"» (далі - ТОВ «ФК "Фактор Плюс"»), приватного підприємства «Прогресфарм» (далі - ПП «Прогресфарм»), товариства з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» (далі - ТОВ «Деніс Фарма»), медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (далі - МФ «Вікторія ЛТД»), товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична фірма "Лідер"» (далі - ТОВ «ФФ "Лідер"»), ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивачка зазначала, що між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ПП «Прогресфарм» укладено кредитний договір від 26 вересня 2012 року, на забезпечення виконання умов якого було укладено: договір іпотеки від 5 грудня 2012 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ОСОБА_6; договір застави товарів в обороті від 26 вересня 2012 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ТОВ «Деніс Фарма»; договір застави транспортного засобу від 5 грудня 2012 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ОСОБА_5; договір застави транспортного засобу від 5 грудня 2012 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ПП «Прогресфарм», разом з їх невід'ємними частинами - додатковими угодами/договорами, внесеними змінами та доповненнями до них; договір поруки від 26 вересня 2012 року, укладений між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ТОВ «Деніс Фарма»; договір поруки від 26 вересня 2012 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ОСОБА_5.

14 березня 2013 року ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ПП «Прогресфарм» уклали кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії, на забезпечення виконання умов якого укладено: договір іпотеки від 15 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і МФ «Вікторія ЛТД»; договір іпотеки від 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ТОВ «Деніс Фарма»; договір іпотеки від 6 червня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ОСОБА_6; договір поруки від 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ОСОБА_5; договір поруки від 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ТОВ «ФФ "Лідер"»; договір поруки від 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і МФ «Вікторія ЛТД»; договір поруки від 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ТОВ «Деніс Фарма»; договір застави товарів в обороті від 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ПП «Прогресфарм».

Посилаючись на те, що в результаті укладення договорів відступлення між ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ТОВ «ФК "Фактор Плюс"» та договорів відступлення права вимоги між ТОВ «ФК "Фактор Плюс"» та ОСОБА_1 остання набула права вимоги на загальну суму 86 млн 750 тис. 497 грн 10 коп. відносно ПП «Прогресфарм» за кредитними договорами від 26 вересня 2012 року та 14 березня 2013 року (та відповідними договорами забезпечення), оскільки позичальник за кредитним договором (та його поручителі) не виконують перед позивачем умов укладених кредитних договорів і договорів забезпечення, а ПАТ «Банк "Київська Русь"» і ТОВ «ФК "Фактор Плюс"» порушують гарантії, надані в межах договорів відступлення, уточнивши позовні вимоги у процесі розгляду справи, позивачка просила стягнути солідарно з ПАТ «Банк "Київська Русь"», ТОВ «ФК "Фактор Плюс"», ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», ОСОБА_5 35 млн 343 тис. 31 грн 72 коп. заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2012 року; стягнути солідарно з ПАТ «Банк "Київська Русь"», ТОВ «ФК "Фактор Плюс"», ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», МФ «Вікторія ЛТД», ТОВ «ФФ "Лідер"» , ОСОБА_6, ОСОБА_5 51 млн 407 тис. 465 грн 38 коп. заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2013 року.

Солом'янський районний суд міста Києва рішенням від 8 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково: стягнув солідарно з ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 35 млн 343 тис. 31 грн 72 коп. заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ПП «Прогресфарм»; стягнув солідарно з ПП «Прогресфарм» та ТОВ «Деніс Фарма», МФ «Вікторія ЛТД», ТОВ «ФФ "Лідер"», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 51 млн 407 тис. 465 грн 38 коп. заборгованості за кредитним договором від 14 березня 2013 року, укладеним між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ПП «Прогресфарм». У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 26 квітня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження у справі за вказаним позовом з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

Верховний Суд України постановою від 16 листопада 2016 року заяву ПАТ «Банк "Київська Русь"» задовольнив, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня

2016 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 березня 2016 року та рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 8 вересня 2015 року скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява

ОСОБА_1, подана її представницею ОСОБА_2, про перегляд постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій заявниця просить скасувати зазначену постанову Верховного Суду України та розглянути справу по суті, посилаючись на те, що з'явились істотні для справи обставини, що не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи, а саме скасування судовим рішенням постанови Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк "Київська Русь"» до категорії неплатоспроможних».

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК).

Згідно з частиною першою статті 363 ЦПК рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заявниці ОСОБА_1: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перевіривши наведені в заяві доводи, персональний склад судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

У справі, постанову в якій просить переглянути заявниця у зв'язку з нововиявленими обставинами, суди установили, що постановою Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 190 ПАТ «Банк "Київська Русь"» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) рішенням від 19 березня 2015 року № 61 запровадила тимчасову адміністрацію на строк три місяці з 20 березня до 19 червня 2015 року; призначила уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк "Київська Русь"», яка приступає до виконання обов'язків 20 березня 2015 року відповідно до Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Керуючись положеннями частини третьої статті 36 Закону № 4452-VI, за якою правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними, та ураховуючи встановлені обставини щодо прийняття 19 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду рішення про запровадження у ПАТ «Банк "Київська Русь"» з 20 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду, яка з цього дня набула повноваження органів управління та контролю банку, що голова правління банку ОСОБА_4 не мав повноважень на підписання 20 березня 2015 року від імені банку договорів відступлення права вимоги (ці повноваження були припинені відповідно до положень частини першої статті 36 цього Закону), Верховний Суд України дійшов висновку, що укладені 20 березня 2015 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ТОВ «ФК "Фактор Плюс"» договори відступлення права вимоги є нікчемними в силу закону, а отже такими, що не створюють юридичних наслідків для сторін.

Оскільки вимоги ОСОБА_1 випливають з правовідносин, які виникли з нікчемних правочинів - договорів відступлення права вимоги, укладених 20 березня 2015 року між ПАТ «Банк "Київська Русь"» та ТОВ «ФК "Фактор Плюс"», то відсутні правові підстави для задоволення її позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, у заяві зазначає, що Верховний Суд України, обґрунтовуючи свій висновок щодо нікчемності договорів відступлення права вимоги за кредитними договорами та наявності підстав відмови в задоволенні її позову, виходив із того, що на час укладення зазначених договорів була чинна постанова Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 190, якою ПАТ «Банк "Київська Русь"» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Проте Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 5 грудня 2016 року визнав протиправними та скасував постанови Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк "Київська Русь"» до категорії неплатоспроможних» та 16 липня 2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк "Київська Русь"».

На думку заявниці, зазначена обставина, яка не була їй відома під час розгляду справи у Верховному Суді України, є істотною для справи.

У розумінні частини другої статті 361 ЦПК нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

У справі, яку просить переглянути заявниця у зв'язку з нововиявленими обставинами, на час її розгляду у Верховному Суді України постанова Правління НБУ від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк "Київська Русь"» до категорії неплатоспроможних» була чинною, скасовано її після розгляду справи, тому її скасування є новим доказом, який не може підтверджувати нововиявлені обставини.

Ураховуючи викладене, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про перегляд постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами в порядку статті 363 ЦПК та скасування такої постанови немає.

Керуючись статтями 3603 , 361, 363, 365 Цивільного процесуального кодексу України, персональний склад судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, поданої її представницею ОСОБА_2, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк "Київська Русь"», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фактор Плюс"», приватного підприємства «Прогресфарм», товариства з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична фірма "Лідер"», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Є.І. Ковтюк

Судді: С.М. Вус

Б.М. Пошва

В.Ф. Школяров