Справа № 686/8337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Тітовій І.В. за участю заявника та представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення,- В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами посилаючись на те, що на підставі Наказу від 24.11.2014 року № 83 старший прапорщик ОСОБА_2, старшина-начальник відділення прикордонної служби "Дмитрівка" ІІІ категорії (тип Б) імені лейтенанта Валерія Свиридова був залучений та брав безпосередню участь в бойових діях на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення в секторі "М" (з 02.09.2014 року) зони проведення бойових дій.

12.07.2014 року близько 16.00 год., ОСОБА_2 з прикордонниками та евакуйованими військовослужбовцями повертаючись до місця дислокації на БТР поблизу н.п. Маринівка, Шахтарського району, Донецької області підірвався на фугасній міні, в результаті чого був поранений.

Зазначається що, починаючи з кінця лютого 2014 року, війська Російської Федерації, у військовій формі без розпізнавальних знаків, почали окупацію Кримського півострова, а в подальшому 21 березня 2014 року владою Російської Федерації було прийнято Федеральний конституційний закон «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации нових субъектов - Республики Крым и города федерального значення Севастополя».

Після незаконної анексії Кримського півострова, в квітні 2014 року Російська Федерація почала другу фазу збройної агресії проти України, під час якої контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької Народної республіки» (07 квітня 2014 року) та «Луганської Народної республіки» (27 квітня 2014 року).

11 травня 2014 року на окупованій території Донецької і Луганської області відбувся незаконний референдум щодо самовизначення в Луганському та Донецькому регіонах з погано прихованою метою відокремлення та проголошення так званих «Луганської Народної республіки» та «Донецької Народної республіки», однак сам референдум так і не був визнаний, як Україною, так і міжнародною спільнотою.

Як підсумок, Україною, за наслідками військової агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Вважає, що внаслідок саме військової агресії Російської Федерації на території Донецької області було порушено право на життя і здоров'я, передбачене статтею 27 Конституції України, ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Встановлення юридичного факту поранення, який стався при виконанні ним обовязку військової служби внаслідок саме військової агресії Російської Федерації проти України, буде породжувати юридичні наслідки - визначення статусу ОСОБА_2, як жертви міжнародного збройного конфлікту, як особи, що перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 3.07.1954 р., що обумовлює виникнення прав та обовязків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити юридичний факт його поранення при виконанні обов'язку військової служби 08 серпня 2014 року на території Луганської області поблизу відділу прикордонної служби «Мілове» ім.В.Банних, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

В судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства соціальної політики України не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Крім цього, до суду надійшло клопотання Міністерства соціальної політики України про розгляд заяви без участі без представника.

В судове засідання представник заінтересованої особи Російської Федерації не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, старший прапорщик, старшина-начальник відділення прикордонної служби "Дмитрівка" ІІІ категорії (тип Б) імені лейтенанта Валерія Свиридова на підставі Наказу від 24.11.2014 року №83 був залучений та брав безпосередню участь в бойових діях на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення в секторі "М" (з 02.09.2014 року) зони проведення бойових дій.

Станом на 12.07.2014 року підрозділ Державної прикордонної служби у якому перебував ОСОБА_2 був дислокований поблизу н.п. Маринівка, Шахтарського району, Донецької області.

12 липня 2014 року близько 16 год. ОСОБА_2 з прикордонниками та евакуйованими військовослужбовцями повертаючись до місця дислокації на БТР поблизу н.п. Маринівка шахтарського району Донецької області підірвався на фугасній міні, в результаті чого був поранений.

Перша медична допомога ОСОБА_2 надавалась у відділені інтенсивної терапії Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова м. Дніпропетровська. Там він перебував з діагнозом: політравма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закрита травма живота, заочеревинна гематома, стан після операції (13.07.2014 року) - лапаротомії, санації і дренування черевної порожнини, вогнепальне осколкове поранення правого стегна, стан після операції (13.07.2014 року) - первинної хірургічної обробки рани стегна, розрив лонного з'єднання 2 ст., відкритий 2б перелом дистального метаепіфізу лівої великогомілкової кістки, перелом шиловидного відростка правої променевої кістки.

15.07.2014 року ОСОБА_2 з Обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечникова м. Дніпропетровська був переведений до клініки хірургії клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України м. Одеса, де проведено оперативне лікування: 21.07.2014 року - остеосинтез лонного з'єднання пластиною з гвинтами та остеосинтез таранної кістки лівої стопи та внутрішньої кісточки лівої великогомілкової кістки; 09.09.2014 року - видалення зміщеної пластинки в ділянці лона, металоостеосинтез серкляжем (дротом) та пластиною з гвинтами.

Довідкою військово-лікарської комісії Одеського клінічного госпіталю ДПСУ №226 від 29 жовтня 2014 року, виданої на ім'я ОСОБА_2 встановлено, що захворювання (травма, поранення, контузія, каліцтво), а саме закрита травма живота, заочеревинна гематома, вогнепальне осколкове поранення м'яких тканин правого стегна з обширною гематомою, закритий внутрішньо-суглобний перелом правої вертлюжної впадини з пошкодженням крижово-здухвинного синдесмозу та лонного з'єднання, відкритий внутрішньо-суглобний переломо-вивих таранної кістки та її внутрішня міграція дозовні, внутрішньо-суглобового часткового розтрощення дистального внутрішньо-заднього відділу лівої великогомілкової кістки, закритий перелом поперекового відростку V поперекового хребця, ЗЧМТ, струс головного мозку - пов'язані з проходженням військової служби.

15.06.2015 року Госпітальна військово-лікарська комісія Центрального клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України провела огляд ОСОБА_2 та встановила що, мінно-вибухова травма, яка була отримана 12.07.2014 року пов'язана із захистом Батьківщини. Залишкові явища після операції (21.05.2015 року), це захворювання, пов'язані з проходженням військової служби.

Згідно з п.13 Свідоцтва про хворобу № 306/532 від 15.06.2015 року Госпітальної ВЛК ЦКГ ДПСУ ОСОБА_2 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

На підставі Постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975 ОСОБА_2 направлений на МСЕК начальником Донецького прикордонного загону для визначення ознак інвалідності та відсотків втрати працездатності.

Відповідно до Довідки МСЕК серія АВ № 0079817 від 08.07.2015 року позивачу встановлена ІІ (друга) група інвалідності на 2 (два) роки.

Указом Президента України від 26.07.2014 року останнього нагороджено орденом "За мужність ІІІ ступеня" та 14.02.2015 року Головою Державної прикордонної служби України нагороджено медаллю "Незалежність України" ІІІ ступеня..

Організацією ветеранів Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 нагороджено ювілейною медаллю "95 років на охороні державного кордону".

Заявник посилається на те, що саме у результаті збройної агресії Російської Федерації він отримав поранення, виконуючи обовязки військової служби та захищаючи Батьківщину.

На підтвердження цього заявником були наведені наступні докази по справі.

Відповідно до постанови Верховної Радії України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року, було схвалено текст Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України №1207~VII від 15 квітня 2014 року із змінами і доповненнями, внесеними відповідно Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15 вересня року № 685-VIII Крим та місто Севастополь визнані тимчасово окупованою територією України з зазначенням дати тимчасової окупації - 20 лютого 2014 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.

Україною, за наслідками збройної агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17 березня 2015 року N 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України, за державним кордоном України.

Російська Федерація, здійснивши збройну агресію відносно України та, відповідно, окупувавши частину території України, а саме: Крим, м. Севастополь та частину Донецької та Луганської областей, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту на раді Безпеці та Співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р. та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією.

Зокрема, пунктом 1 Будапештського меморандуму передбачено, що і Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північ Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов'язання згідно з принципами Гельсінського заключного акту Наради по Безпеці співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р. поважати незалежність суверенітет та існуючі кордони України.

Пункт 2 Будапештського меморандуму Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії Сполучені Штати Америки підтверджують їх зобов'язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності та політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об'єднаних Націй.

Згідно із Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р. суверенні права державі мають узгоджуватись із міжнародним правом, зокрема Статутом ООН, Загальною декларації прав людини та Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р., які визначають права та законні інтереси людини як найвищу суспільну цінність, гарантують людині право жити в мирі та безпеці.

Суд приходить до висновку, що слід встановити юридичний факт поранення ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні обов'язку військової служби 12 липня 2014 року на території Донецької області поблизу н.п. Маринівка, Шахтарського району внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Керуючись ст. ст. 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 8 розділу II Конституції України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року N 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт поранення ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні обов'язку військової служби 12 липня 2014 року на території Донецької області поблизу н.п. Маринівка, Шахтарського району внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: С. Стефанишин