26.06.2017 Єдиний унікальний номер 205/2368/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Скрипник К.О.,
при секретарі - Молчанові Є.Д.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, у письмовому провадженні, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, -
Позивач 19 квітня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 22.08.2014 року о 19.55 год., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Леніногорській в м. Дніпро, не вибрав безпечну швидкість та не врахувавши дорожню обстановку, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку. Після даної ДТП водій ОСОБА_1, місце ДТП покинув та міліцію не повідомив. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2014 року. МТСБУ сплатило страхове відшкодування у сумі 29 490,16 грн. Крім того, МТСБ України понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 929,58 грн., а всього 30 419,74 грн., оскільки цивільна-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Позивач просив у порядку регресу стягнути з відповідача суму в розмірі 30 419,74 грн. та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Встановлено, що 22 серпня 2014 року о 19.55 год., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Леніногорській в м. Дніпро, не вибрав безпечну швидкість та не врахувавши дорожню обстановку, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку. Після даної ДТП водій ОСОБА_1, місце ДТП покинув та міліцію не повідомив.
В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Так, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с.13).
Згідно висновку № 2522, складеного 18.12.2014 року експертного дослідження, вартість матеріального збитку, нанесеного власником автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження у ДТП складає 29 490,16 грн. грн. (а.с.16-25).
Встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_4 є ОСОБА_2 (а.с.11).
В той саме час встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1не була застрахована.
Згідно п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Так, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15 січня 2015 року № 233, фінансовому управлінню було наказано перерахувати в рахунок відшкодування шкоди 29 490,16 грн. за пошкодження транспортного засобу марки «ДЕУ-Матіз», д/н НОМЕР_5, внаслідок ДТП 22.08.2014 року (а.с.28).
В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла автомобілем НОМЕР_3 під час ДТП є ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого відшкодування в розмірі 29 490,16грн. з урахуванням виплат за послуги аварійних комісарів в розмірі 929,58грн. (а.с.29), що загалом складає 30 419,74грн.
В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.
На підставі викладеного і керуючись Законом України «Про обов'язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі 30 419,74 грн. (тридцять тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 74 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя К.О. Скрипник