АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4641/17 Справа № 199/975/17 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джобс» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження у вищезазначеній справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали місцевого суду.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спірний договір оренди укладений між суб'єктами господарювання.

Однак, з таким висновком погодитись неможливо з огляду на наступне.

У п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), а також державних та інших органів, фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Тобто, сторонами господарського процесу мають бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначається, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності та на вимоги статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до ТОВ «Джобс» про стягнення заборгованості за договором оренди, укладеним між ПП ОСОБА_2 та ТОВ «Джобс».

Однак, як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність позивача як фізичної особи-підприємця припинена 11.03.2015 року, про що є відповідний запис.

Таким чином, на момент звернення позивача з позовом до суду у лютому 2017 року, остання втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, тобто, перестала бути суб'єктом господарювання.

У пункті 3.3. Інформаційного Листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі приписи чинного законодавства, що регулює підприємницьку діяльність громадян» № 01-8/556 від 23.10.2000р. визначено, що з моменту скасування державної реєстрації громадянина як суб'єкта підприємницької діяльності, зокрема за його особистою заявою, спори за участю такого громадянина, у тому числі пов'язані із здійсненням ним раніше підприємницької діяльності, підвідомчі судам загальної юрисдикції, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено до настання згаданих обставин.

Приймаючи до уваги те, що позивач перестала бути суб'єктом господарювання, даний спір не відноситься до компетенції господарського суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, як така, що не відповідає вимогам процесуального права та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В. Лаченкова