УХВАЛА

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про відшкодування збитків за договором комплексного банківського обслуговування за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 28 листопада 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір комплексного банківського обслуговування, відповідно до умов якого банк відкрив на його ім'я накопичувальні рахунки (у гривні, доларах США та євро) за програмою «Процвітання». 4 квітня 2008 року ним було внесено готівкою грошові кошти в сумі 145 тис. дол. США на поповнення рахунку № НОМЕР_2 та 363 500 грн на поповнення іншого рахунку № НОМЕР_1. У серпні 2014 року він звернувся до банку з ордером про списання з його валютного рахунку грошових коштів, однак його вимога банком не була виконана. Крім того, у вересні 2014 року на його чергове звернення до ПАТ «КБ «Надра» йому надійшла відповідь про те, що кошти, які знаходились на гривневому та доларовому рахунках відсутні. Вважав, що відповідач не має наміру повертати йому внесені грошові кошти, чим завдає йому значних збитків та порушує його майнові права.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_3 просив стягнути із відповідача на його користь суму збитків у розмірі 2 239 800 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд виходив із того, що відповідачем не виконано вимог ухвали суду та не усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме - не сплачено судовий збір.

Проте до таких висновків апеляційний суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року позивачем не сплачено судовий збір.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 26 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано п'ятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки, зокрема, сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Також у п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Проте, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначеного до уваги не взяв, тому висновок щодо неусунення позивачем недоліків є помилковим.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик