Справа № 626/970/17
Провадження № 2/626/502/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

13.07.2017 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді Гусар П.І.,

при секретарі Івашкіній Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Центральній 11, в с. Володимирівка Красноградського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з травня 1995 року він переїхав разом з сімєю проживати до ІНФОРМАЦІЯ_1 і відразу вступив до членів КСП «Прогрес» Красноградського району Харківської області, де розпочав трудову діяльність. З цього часу, з дозволу керівництва КСП «Прогрес», він став проживати в домоволодінні за адресою: вул. Центальна 11 с. Володимирівка, Красноградського району Харківської області.

Позивач зазначив, що він з 1995 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє вищевказаним будинком з надвірними будівлями, зробив капітальний ремонт, огорожу навколо домоволодіння, сплачує комунальні послуги, здійснює догляд за надвірними будівлями, утримує домоволодіння, але документ про право власності відсутній, і право власності може бути набуто лише на підставі рішення суду, оскільки КСП «Прогрес» на даний час не існує.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти позовних вимог та просить розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно протоколу №5 засідання правління КСП «Прогрес» Красноградського району Харківської області від 15.05.1995 року ОСОБА_1 був прийнятий у члени КСП «Прогрес».

У відповідності до листа Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області від 07.06.2017 року №243 житловий будинок за адресою вул. Центральна 11, с. Володимирівка Красноградського району Харківської області був наданий ОСОБА_1 в 1995 році КСП «Прогрес», в якому він на той час працював. Станом на 13.07.2017 року КСП «Прогрес» не існує, даний житловий будинок на балансі сільської ради не перебуває.

Згідно погосподарської книги №1 с. Володимирівка, особовий рахунок №38-1, відкритий на імя ОСОБА_1, за яким значиться житловий будинок за адресою: вул. Центральна б.11, с. Володимирівка Красноградського району Харківської області, в якому він проживає з 1995 року, що підтверджується довідкою Володимирівської сільської ради Красноградського району від 14.06.2017 року №520.

Довідкою комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 16.06.2017 року №239 підтверджується, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральна 11 в с.Володимирівка Красноградського району Харківської області не зареєстроване.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Постановою пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п.14 Постанови)

Враховуючи, що наданими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 з 1995 року добросовісно, відкрито та безперервно користується житловим будинком за адресою: вул. Центральна 11, с. Володимирівка Красноградського району Харківської області, на даний час КСП "Прогрес", якому належав цей будинок, не існує, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 344, 355 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Центральній 11 в с. Володимирівка Красноградського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя