Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2007 року по 2012 рік проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У 2008 році ними у садівничому товаристві «Писарівський» с. Писарівка Вінницього району Вінницької області було придбано земельну ділянку з плодовими деревами та кущами площею 0,04 га та збудованим на ній двоповерховим садовим цегляним будинком з альтанкою, майстернею й огорожею. Вказане майно зареєстроване у зазначеному садівничому товаристві на ім'я відповідача. З березня 2014 року їх відносини були припинені і 25 березня цього року ними було укладено договір про розподіл майна, який вони підписали у присутності голови зазначеного садового товариства, який посвідчив цей договір своїм підписом та скріпив печаткою товариства. У п. 3 цього договору ними визнавалось зазначене майно спільним сумісним майном у рівних частках з визначенням його вартості у 150 тис. грн. Пунктом 7 цього договору передбачалась можливість купівлі-продажу частки однією стороною договору у іншої на підставі укладеної угоди між сторонами. 25 березня 2014 року між ними було укладено додатковий договір про купівлю-продаж права на частку у спільному майні, відповідно до умов якого відповідач погодився на купівлю 1/2 частки права у спільному майні за ціною 75 тис. грн, що відповідає курсу долара США до української гривні на час розрахунку між сторонами (на 26 березня 2014 року встановлений Національним банком України курс складає 1057,5800 грн за 100 доларів США. Тобто, вартість права на частку у спільному майні складала 7091,66 доларів США (75 тис. грн / 1057,5800 грн).

8 серпня 2014 року відповідач сплатив їй 1 тис. доларів США, що на час розрахунку складало 12 606 грн 76 коп. Станом на 14 квітня 2015 року заборгованість відповідача склала 6 091,66 доларів США.

З урахуванням зазначеного позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 19 606 грн 97 коп., з яких 139 389 грн 36 коп. основного боргу, 217 грн 61 коп. 3 % річних за прострочення виконання основного зобов'язання та 1 396 грн 07 коп. понесених судових втрат.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 2 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в позові, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивачка, будучи зобов'язана у силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України довести свої вимоги, не довела позовних вимог про те, що відповідач має перед нею борг, який випливає з договірних зобов'язань.

При цьому правильно зазначили про те, що зазначений договір не посвідчений нотаріально, є нікчемним, таким що не створює для сторін будь-яких юридичних наслідків, будь-яких письмових доказів про членство відповідача у вказаному товаристві, викуп вказаного нерухомого майна відповідачем та проведення його державної реєстрації позивачем не надано.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 березня 2016 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

С.П. Штелик