н/п 4-с/490/97/2017 Справа № 2-5735/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

22 червня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2017 року «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 звернулося до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобовязання державного виконавця скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувача від 28.03.2017 року по виконавчому листу №2-5735/11 та зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження №52546434 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Скаржник із зазначеною постановою не згоден, вважає, що постанову винесено передчасно, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів, щодо виконання виконавчого документа.

Представник скаржника надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням (заочне) Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3714 грн. 25 коп., а також судовий збір у розмірі по 171 грн. 00 коп.

На виконання вищевказаного судового рішення, 07.12.2012 року видано відповідний виконавчий лист.

На підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито державним виконавцем виконавче провадження №52546434.

Постановою державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області від 28.03.2017 року вищевказане виконавче провадження було закінчено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки за боржником не зареєстровано майно, на яке можливо звернути стягнення, оскільки згідно відповіді ДПС, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржник рахунків не має. Згідно відповіді ПФ України щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено. Згідно бази даних "НАІС ДДАІ" МВС України, транспортні засоби за боржником не значаться. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу держаних виконавців та Реєстру речових прав нерухомість, на яку можна звернути стягнення не зареєстрована. За адресою вказаною у виконавчому документі у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Постановою державного виконавця обтяжено все рухоме та нерухоме майно боржника. Згідно відповіді ОАДБ зареєстрована на Іванова, 21 (будинок безпритульних), за адресою зазначеною в виконавчому документі не проживає понад 5 років.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснене частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися

безрезультатними.

Згідно з ч.1, п.10 ч.3 ст.11 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує дії державного виконавця при оголошенні боржника у розшук.

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Не звернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N512/5 від 02.04.2012 р., перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Отже, державний виконавець зобовязаний здійснити всі належні заходи, у т.ч. розшук боржника в порядку передбаченому ст. 40 Закону та п.3.12 Інструкції.

Доказів того, що державний виконавець здійснив усі необхідні дії, передбачені законодавством, щодо виконання вищевказаного судового наказу, останній суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що державний виконавець Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області виніс постанову, не вживши усіх, передбачених Законом та Інструкцією, заходів, щодо виконання виконавчого документу, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва 28.03.2017 року, та безпідставно і передчасно повернув його стягувачеві.

За такого, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Корабельного відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, винесену 28 березня 2017 року державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_2, з примусового виконання виконавчого листа Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 грудня 2012 року по справі №2-5735/2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль».

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гуденко О.А.