Дата документу 07.07.2017
Справа № 334/2844/17
Провадження № 2/334/2160/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2017 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.

Позов обґрунтований тим, що 7 липня 1999 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 придбали за договором купівлі-продажу кожний по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

19 лютого 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до договору міни ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 1/3 частку вказаної квартири в обмін на 9/25 частки квартири АДРЕСА_2, які належали ОСОБА_1

30.09.2017 року відповідач виїхав з особистими речами зі спірної квартири, але з реєстрації не знявся.

Просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №24 по вул. Звенигородській, 3 у м. Запоріжжя; усунути позивачам перешкоди в здійсненні права користування вказаної квартири, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою.

Позивачі в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заяви позивачів щодо слухання справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України розглянути справу заочно.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 7.07.1999 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 придбали у власність в ОСОБА_4 кожний по 1/3 частки квартири АДРЕСА_3.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу 19.02.2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Відповідно до договору міни від 13.09.2013 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 у власність 1/3 частку квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідач є батьком позивача ОСОБА_2, тобто є членом його сімї, і відсутній за місцем реєстрації більш 1 року, в звязку із чим втратив право на користування 1/3 частки вказаної квартири, що належить ОСОБА_2

ОСОБА_3 за договором міни від 13.09.2013 року передав ОСОБА_1 1/3 частки квартири АДРЕСА_3, що йому належала на праві приватної власності, і таким чином свідомо відмовився від права власності на неї, отже втратив право користування зазначеною часткою квартири.

Судом встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 у 2011 році перестав бути членом її сім'ї - позивача у справі, тому правовідносини між ними стосовно 1/3 частки вказаної квартири, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 7.07.1999 року, не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з позивачем не вирішував питання про користування цією жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення фізичної особи померлою.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із зазначених вище вимог.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156, ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття його з реєстраційного обліку, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 10, 15, 60, 79, 169, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартири АДРЕСА_3.

Усунути ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди в здійсненні права користування квартири АДРЕСА_3, шляхом зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, з реєстраційного обліку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська №24 .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку: апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.М. Гнатюк