Справа № 450/30/17 Провадження № 2/450/1105/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.,

при секретарі - Бідник І.Р.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з цивільним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 20 000, 00 грн. моральної шкоди, стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача 5 000, 00 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2016 року о 15 год. 25 хв. позивач переходила дорогу на пішохідному переході, за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 36 на зелене світло світлофора, а саме сигнал світлофора, який дозволяє рух пішоходів. На пішохідній доріжці перебувало сім пішоходів. Водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухаючись з вул. Бенедиктовича у напрямку виїзду на вул. Городоцька порушила п.п.1.5, 2.3 (б,д), 18.2 Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що вона була неуважною та не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні небезпеки яку вона спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на позивача, та така отримала тілесні ушкодження. Відомості за фактом кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 002200 від 20.05.2016 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України. У зв'язку з отриманими травмами позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні у Львівській клінічній лікарні на залізничному транспорті в ортопедо-травматологічному відділенні з 19.05.2016 по 03.06.2016 та Львівській обласній клінічній лікарні неврологічному відділенні з 04.06.016 по 17.06.2016, що підтверджується листками непрацездатності № 553546, №591676. Висновком судової-медичної експертизи № 1299 від 05.07.2016 року у позивача було діагностовано наявність гематоми на лівому стегні, гостра реакція на стрес, ураження корінців L та С шийного відділу хребта, нестабільність міжхребцевих дисків (лістез СЗ-С6) з ознаками внутрішньо-черепної гіпертензії, післятравматичний стеїчний синдром, вертеброгенна цервіко- краніалгія, торакалгія, ангіоспазм судин сітківки на обох очах та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Факт вини ОСОБА_3 у скоєному ДТП 20.05.2016 року досліджено та встановлено Шевченківським районним судом м. Львова, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.09.2016 у справі №466/8004/16-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На даний час, зі сторони ОСОБА_3 не було проявлено жодних ініціатив по відшкодуванню заподіяної шкоди. На момент вчинення ДТП у ОСОБА_3 був укладений договір (поліс №АІ /8001377) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Згідно з п.2 страхового полісу №АІ /8001377 страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). За заявою Позивача страховою компанією відшкодовані понесені витрати Позивача на лікування. Однак, внаслідок ДТП Позивачу заподіяно також моральну шкоду. У звязку з ДТП, яке мало місце 20.05.2016 у позивача була гостра реакція на стрес, що підтверджується випискою №5665 Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті з ортопедо-травматологічного відділення та висновком експерта №1299 Львівського бюро судово-медичної експертизи. В момент дорожньо-транспортної пригоди Позивач переніс значний фізичний біль, пережив гострий емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоровя, страху за своє життя. Враховуючи вищевикладене, розмір моральної шкоди позивач оцінює в 25 000 грн.

Позивач та її представник в судове засіданні зявилися позовні вимоги підтримали просили такі задовольнити, долучили до матеріалів справи додаткові пояснення в яких заперечила, щодо письмових пояснень відповідача, вказала, що страхова компанію повинна розраховувати моральну шкоду у розмірі 5 % від страхової суми у розмірі 100 000, 00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак в попередньому судовому засіданні представник заперечила щодо заявлених позовних вимог, долучила до матеріалів справи письмові заперечення з підстав яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав на адресу суду письмові заперечення в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки ними позивачу відшкодовану шкоду заподіяну здоровю в розмірі 7 182, 55 грн. та моральну шкоду в розмірі 359, 13 грн.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 20.05.2016 року о 15 год. 00 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Городоцькій, 36, проявила неуважність до дорожньої обстановки та не реагувала на її зміни, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, на регульованому пішохідному переході при сигналі світлофора, що дозволяє рух транспортним засобам, не дала дорогу пішоходу, який закінчував перехід проїзної частини, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_1, завдавши останній тілесних ушкоджень, а автомобілю технічні пошкодження чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що стверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.09.2016 року.

Судом встановлено, що 01.08.2015 року між відповідачами ОСОБА_4 акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 укладено договір, поліс № АІ/8001377 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Hundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_3, зі строком дії з 02.08.2015 року по 01.08.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При цьому згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так судом встановлено, що позивачу внаслідок вищевказаного ДТП було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у перенесенні фізичного болю внаслідок завданої травми з вини ОСОБА_3, змушена була проходити стаціонарне лікування, що стверджується листками непрацездатності, випискою з історії хвороби № 13686, епікриз-випискою з історії хвороби 56-65, висновком експерта № 1299, пережила емоційний стрес тому з урахуванням розумності, справедливості та адекватності, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000,0 гривень.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому- фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

За змістом п. 9.3 ст. 9 Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого.

Стаття 9 Закону України «Про страхування» визначає зміст поняття страхової суми та страхової виплати. Зокрема, страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобовязаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Таким чином, «страхова сума» та «страхова виплата» не є тотожними поняттями.

Оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоровю потерпілому виплачена позивачу страховою компанією у розмірі 7 182 грн. 55 коп., то сума, яка виплачена страховою компанією в рахунок відшкодування моральної шкоди розрахована та виплачена відповідачем у відповідності до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 359,13грн. (7182 грн. 55 коп. х 5%).

Покликання позивача, що відповідачем ПАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» не було відшкодовано моральну шкоду у розмірі 359, 13грн., оскільки в заяві від 14.11.2016 р. позивач просив відшкодувати витрати на лікування та обстеження згідно чеків на суму 5333,39грн. та втрачений заробіток, не спростовують докази проведення такої виплати, оскільки позивачем не оскаржувався порядок нарахування та проведення виплати страховою компанію у розмірі 7 541,68грн. та позивачем підтверджено отримання даної суми страхового відшкодування.

Покликання позивача на судову практику, зокрема, на постанову Судової палати у цивільних справах ВСУ від 23.09.2015р. у справі № 6-1199цс15 в частині визначення суми відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з страхової компанії не може братись до уваги, оскільки в даному судовому рішенні, процитовано п.22.3 ст.22Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка була змінена відповідно до Закону України № 5090-VI від 05.07.2012р.

Оскільки ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було сплачено позивачу у відшкодування моральної шкоди 359,13грн., тому з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача слід стягнути 4 640,87грн. гривень моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви.

Оскільки судом зроблено висновок про визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 4 640,87 грн., тому з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути в дохід держави 148,48грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. 9 ЗУ «Про страхування», ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_5) моральну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 4 640, 87 (чотири тисячі шістсот сорок гривень вісімдесят сім копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНПП НОМЕР_4) в дохід держави 148, 48 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_5