Солом'янський районний суд м. Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Солом?янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк») звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця, і з урахуванням уточнень, просила суд скасувати постанову про повернення виконавчого провадження стягувану винесену 30.06.2016 державним виконавцем Відділу, мотивуючи свої вимоги наступним.

На виконанні в Солом?янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист №2-2734/11 виданий 26.05.2011 Солом?янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 60 586,80 грн.

30.06.2016 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Дана постанова була отримана представником стягувача лише 28.10.2016 на особистому прийомі у державного виконавця.

Однак в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не здійснено жодних дій спрямованих на відшукування майна, грошових коштів або безпосередньо самого боржника. Дії державного виконавця були обмежені лише формальним здійсненням запитів до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, УДАІ м. Києва, а також інформаційною довідкою з Реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта.

Крім того заявником 07.11.2016 було направлено на адресу державної виконавчої служби на ім?я її начальника скаргу з метою вирішення даного питання в досудовому порядку, яка була отримана 09.11.2016, однак станом на момент звернення до суду з відповідної скаргою відповіді заявником так і не було отримано.

На підставі вищевикладеного просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст..74 ЦПК України (а.с.65-67)

Так, представником заявника на адресу суду було направлено заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку скарги у повному обсязі з підстав викладених в ній (а.с.71)

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, жодних письмових заяв чи клопотань щодо власної позиції по скарзі до суду не направив.

Заінтересована особа Солом?янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направив, жодних письмових заяв чи клопотань щодо власної позиції по скарзі до суду не направив. Крім того судом чотири рази направлялась на адресу заінтересованої особи ухвала про витребування належним чином завірених матеріалів виконавчого провадження №49389897, як засобами поштового зв?язку так і шляхом безпосереднього вручення представником заявника уповноваженій особі заінтересованої особи (а.с.47,57,65-67,72) Однак кожного разу дані вимоги суду були проігноровані та залишені поза увагою.

В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що Солом?янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Солом?янським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) так на вимогу суду і не було надано належним чином матеріалів виконавчого провадження №49389897, суд вважає за можливе постановити ухвалу по справі саме на підставі наявних доказів, які були надані заявником.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення Солом?янського районного суду м. Києва за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 з останнього було стягнуто борг в сумі 60 586,80 грн. Рішення набрало законної сили та 26.05.2011 уповноваженому представнику заявника було видано виконавчий лист по справі.

Даний виконавчий лист було подано для здійснення примусового виконання рішення суду до Солом?янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. 17.11.2015 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49389897.

30.06.2016 старшим державним виконавцем Солом?янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с.5) В обґрунтування підстав повернення державним виконавцем було зазначено, що згідно відповіді ДПС України: інформація стосовно боржника - фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; з відповіді ДПС України: інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями до ДПС України від відкритих фінансових установ не надходила; з відповіді УДАІ м. Києва згідно даних АІС «Автомобіль» м. Києва транспортних засобів за боржником не зареєстровано; виходом державного виконавця за місцем реєстрації боржника складено акт про відсутність майна на яке можливе звернення стягнення. Крім того державний виконавець зазначав, що за умови відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та враховуючи безрезультатність здійснених ним розшуків такого майна, на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підлягає поверненню стягувачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Відповідно до положень ч.ч.1,6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу визначені у статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повний обсяг виконавчих дій право на здійснення яких надано законодавцем державному виконавцю з метою захисту законних прав та інтересів стягувача міститься в ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», детальний порядок вчинення цих дій більш розгорнуто розшифровується протягом всього закону.

Так, окрім безпосередньо виявлення майна боржника та вчинення дій направлених по його розшуку, державний виконавець з метою повного та всебічного захисту прав стягувача може звертатися з поданням про оголошення розшуку боржника, виносити постанову про привід боржника, звертатися з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та інше.

Щодо дій державного виконавця спрямованих на порушення його законних прав та інтересів уповноважена особа заявника зверталась до Начальника Солом?янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві зі скаргою (а.с.23-24), яка була отримана 09.11.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення та витягом з відстеження поштових відправлень ДП «Укрпошта» (а.с.25-26) Однак станом на момент розгляду скарги судом на адресу заявника так і не було направлено відповідь щодо розгляду даного питання.

Однак як наполягає заявник та про що свідчать обґрунтування повернення виконавчого документу стягувачеві, викладені в постанові державного виконавця, останнім не здійснено в повному об?ємі всіх можливих дій. Твердження заявника в цій частині матеріалами виконавчого провадження не спростовуються, адже на адресу суду на неодноразові запити державною виконавчою службою так і не були направлені, безпосередньо сама державна виконавча служба своїм право з?явитися або подати письмові заперечення по справі не скористалась, доводи заявника не спростувала, тому суд враховуючи принцип змагальності та диспозитивності, приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, щодо вимог заявника в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 18 Постанови ПВСС України №6 від 07.02.2014, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Солом?янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Солом'янського районного Відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Саковича Станіслава Юрійовича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві №49389897 від 30.06.2016, неправомірними.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк