АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6064/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення права на спадкування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено: усунуто ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 551,21грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.06.1992 та постійно проживали разом за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_7 від попереднього шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер, та після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частини квартири АДРЕСА_2. Заповіт спадкодавцем складено не було, у зв'язку з чим і позивач, і відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини як спадкоємці за законом.

Також судом установлено, що ОСОБА_6 з 1991 року з батьком не спілкувалась, а також, що ОСОБА_7 звертався до відповідача за допомогою у зв'язку зі станом здоров'я, але відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцю.

Враховуючи, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, суд першої інстанції дійшов висновку про усунення ОСОБА_6 від спадкування за законом після смерті батька.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній доводів. Позивач та її представник просили відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є усунення спадкоємця від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_6 на підставі ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом майна померлого як його дочка, і цей факт не заперечується сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. За змістом даної норми факт ухилення від виконання обов'язків щодо утримання спадкодавця лише тоді є підставою для усунення від права на спадкування, якщо цей факт встановлений судом. Крім того, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві.

З огляду на викладене правове значення при вирішенні спору має доведеність сукупності обставин: ухилення спадкоємця (умисні винні дії або бездіяльність) від надання допомоги (1) при можливості її надання спадкодавцю (2), який перебуває у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу (3), потреба спадкодавця в допомозі саме цього спадкоємця (4).

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_7 з 2008 року тяжко хворів, у зв'язку з чим перебував у безпорадному стані. На підтвердження зазначених обставин надала виписки з медичних карток стаціонарного хворого, з історій хвороби та дані УЗД (ас9-32) за період з 2008 року до моменту смерті, відповідно до яких ОСОБА_7 страждав на цукровий діабет, гіпертонічну хворобу, хронічний гепатит, хронічний диффузний бронхіт (особи, яка палить), захворювання легенів тощо.

Проте, вказані документи не містять у собі даних про обставини, які б дали підстави для висновку про те, що внаслідок зазначених захворювань ОСОБА_7 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

За таких обставин факт перебування спадкодавця у безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби або каліцтва не доведений належними і допустимими доказами у встановленому ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України порядку, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 потребував допомоги від доньки.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто, факт ухилення пов'язується з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Позивач в обґрунтування позовних вимог не посилалась на такі обставини і не надала відповідних доказів того, що ОСОБА_7 звертався за допомогою до доньки, а вона умисно та свідомо не надавала таку допомогу спадкодавцю.

Оскільки позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України є підставами для усунення від спадкування, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

За таких обставин рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення права на спадкування відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна