ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Біляївська міжрайонна прокуратура Одеської області, Біляївський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування за касаційною скаргою ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що 7 квітня 2013 року відносно нього було порушено кримінальну справу за фактом замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі винного, та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання; накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1 та два ключі від транспортного засобу.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 16 грудня 2014 року, ОСОБА_3 виправдано у зв'язку із недоведенням, що кримінальне правопорушення вчинене останнім, запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання скасовано.

Оскільки позивач перебував під слідством та судом протягом 20 місяців та 9 днів, з яких три дні він знаходився під вартою, а його тримання під вартою та здійснення відносно нього кримінального провадження було незаконним, ОСОБА_3 просив стягнути на його користь 500 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнено з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 24 713 грн70 коп у відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

У іншій частині заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути на його користь 27 960 грн06 коп у відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок незаконного перебування під слідством і судом позивачу завдана моральна шкода, а тому з урахуванням засад розумності та справедливості, прийнявши до уваги, що відповідно до норм Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» мінімальний розмір заробітної плати у 2015 році становив 1 218 грн на місяць, прийшов до висновку про стягнення з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку у відшкодування моральної шкоди 24 713 грн 70 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, апеляційний суд виходив із того, що позивач невірно визначив суб'єктний склад учасників процесу.

Проте повністю з такими висновками погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» визначено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судами встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 16 грудня 2014 року, ОСОБА_3, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, виправдано у зв'язку із недоведенням, що кримінальне правопорушення вчинене останнім; скасовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання та скасовано арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2013 року на автомобіль НОМЕР_1 та два ключі від нього.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 березня 2015 року залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Біляївський районний відділ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області та Біляївську міжрайонну прокуратуру Одеської області.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 3 квітня 2015 року замінено неналежного відповідача - управління Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області на належного відповідача - Державну казначейську службу України.

Вирішуючи спір, апеляційним судом не враховано, що відшкодування зазначеної шкоди чинним законодавством покладається саме на Державну казначейську службу України, а тому саме вона є належним відповідачем.

Ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не перевірено законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК Українипідлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О.Кузнєцов
Судді:Є.П.Євграфова О.І.Євтушенко О.В.Кадєтова С.О.Карпенко