Справа № 444/1118/17
Провадження № 2/444/658/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Реміцька І. П.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Червоноградської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Червоноградської міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивуєтим, що з 03 вересня 1994 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який було зареєстровано у відділ РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 373.

Стверджує, що від шлюбу в них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначає, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.10.2010 року по цивільній справі № 2-3100/2010 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний.

Під час розлучення з відповідачем, спорів стосовно місця проживання дітей в них не було та відповідач не заперечував щодо проживання дітей разом із нею.

Вказує, що на сьогоднішній день донька навчається в коледжі, а син в 4-му класі ЗСШ № 12 м. Червонограда. Вона по мірі своїх можливостей забезпечує дітям належні умови.

Позивач зазначає, що під час спілкування з нею діти про батька ніколи не згадують, син не пам'ятає батька та не має до нього жодних почуттів так як з 2009 року не бачив його жодного разу, а доньку відповідач бачив лише одного разу в грудні 2010 року. Весь цей час відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України " Про охорону дитинства". Донька та син не отримують від батька жодного подарунку на дні народження чи інші свята.

Вважає, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, навіть не цікавиться їх життям: не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми, не відвідував і не відвідує їх вдома, в дитячому дошкільному закладі, у школі.

Все вище зазначене свідчить, на її думку, виключно про одне: відповідач, ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 жодним чином не був позбавлений інформації стосовно її місця перебування їх дітей, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ним та приймання участі батька у вихованні, вище викладені обставини свідчать не про фактичну можливість, а вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на нього законом.А тому просить постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі, просить такі задоволити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову та позбавлення його батьківських прав відносно дітей.

Представник третьої особи виконавчого комітету Червоноградської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, одна представник за довіреністю ОСОБА_7 подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що вважає, що її біологічного батька слід позбавити батьківських прав відносно неї і її брата ОСОБА_6, оскільки батько їх покинув, не піклується про них жодним чином. Ствердила, що останній раз батька бачила в суді у м. Червоноград, а перед тим ще, коли вчилася в п'ятому чи шостому класі, батько їй жодним чином не допомагає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що проживає разом із матір'ю, сестрою і бабцею. Батько не проживаєє разом з ними, він взагалі його не знає, бо батько ніколи не появлявся, ні в школу, ні додому. Ствердив, що не бажає, щоб батько проживав разом із ним, оскільки людина, яка змогла стільки часу прожити без сина, дочки вже не виправиться.

Заслухавши пояснення позивача, яка підтримала позов, відповідача, який проти позову не заперечив, покази свідків, які являються дітьми позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 03 вересня 1994 року, який було зареєстровано у відділ РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 373. Даний шлюб розірвано ріщенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.10.2010 року.

Від шлюбу у позивача та відповідача народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, їх батьком є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповіно.

Відповідно до ст.. 141 ч. 2 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З довідки № 7378 від 03.09.2015 року виданої Комунальним підприємством «Комінтех» вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає постійно в АДРЕСА_1, разом з нею зареєстровані діти ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2- 4 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості по аліментах станом на 11.04.2017 року, який виданий Жовківським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, з якого вбачається, що відповідач не сплачував жодного місяця аліменти, за період з 03.11.2015 року по 11.04.2017 року заборгованість відповідача по аліментах становить 24759,31 грн.

Характеристикою на ОСОБА_4 стверджується, що вона навчається у Володимир-Волинському педагогічному коледжі ім. А. Ю. Кримського з 01.09.2015 року за спеціальністю «Початкова освіта» із спеціалізацією «Вчитель англійської мови у початкових класах». ОСОБА_8, тобто позивач по справі, цікавиться вихованням та навчанням дочки, відвідує батьківські збори в коледжі.

З характеристики на ОСОБА_6 вбачається, що він є учнем 5 класу ЧЗШ № 12. Характеризується позитивно. Його мати, ОСОБА_1, цікавиться сином і є активним учасником у житті школи та класу, допомагає синові у навчанні, відвідує батьківські збори. Батька ОСОБА_2 жодного разу не було ні у школі, ні виставках, ні змаганнях.

Характеристики на ОСОБА_1 є позитивними.

22.06.2017 року виконавчий комітет Червоноградської міської ради рішенням № 129 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» вирішив, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, є доцільним.

При прийнятті даного рішення суд бере до увагу і думку самого відповідача, який не заперечує проти позову і щодо позбавлення його батьківських прав відносно його дітей.

Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність належного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Постановою ПВСУ від 30 березня 2007 року, № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п. 16 абз. 2 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Отже, судом встановлено, що відповідач вихованням своїх дітей не займається, не відвідує, матеріально не допомагає, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, діти перебувають виключно на утриманні матері.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківськихправ, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила 640,00 грн. судового збору, що вбачається з квитанції № 0.0.740267063.1 від 06.04.2017 року, а тому суд приходить до висновку, що суму у розмірі 640,00 грн. потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Замочок, Жовківського району, Львівської області, зареєстрованого АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки міста Червоноград, Львівської області, жительки АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 640,00 грн. сплачений нею при подачі позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подаються апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.