Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» про стягнення заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 04 червня 2015 року він працює водієм тролейбуса у Хмельницькому комунальному підприємстві «Електротранс» (далі - Хмельницьке КП «Електротранс»).

Зазначав, що відповідач виплачує заробітну плату у значно меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України. Оплата праці повинна проводитись з дотриманням умов Галузевої угоди, відповідно до якої мінімальна тарифна ставка водія пасажирського тролейбуса за годину роботи до 01 вересня 2015 року становила 16 грн 57 коп., з 01 вересня

2015 року - 18 грн 90 коп., з 01 травня 2016 року - 20 грн 65 коп. Однак, Хмельницьке КП «Електротранс» проводило оплату праці, виходячи з меншого розміру погодинної тарифної ставки.

Вказаними неправомірними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що він є переселенцем із зони АТО, позбавлений житла, а виплаченої відповідачем заробітної плати у неправомірно зменшеному розмірі не достатньо для задоволення життєвих потреб.

Беручи до уваги зазначене та, з урахуванням поданих уточнень, ОСОБА_4 просив стягнути з Хмельницького КП «Електротранс» заробітну плату у сумі 8 493 грн 81 коп. і 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з Хмельницького КП «Електротранс» невиплачену заробітну плату в сумі 8 425 грн 63 коп.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня

2016 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року змінено, зменшено суму стягнутої з Хмельницького КП «Електротранс» на користь ОСОБА_4 заробітної плати до 8 338 грн 94 коп. (сума вказана без утримання податків та інших обов'язкових платежів) та суму судового збору до 541 грн 17 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі директор Хмельницького КП «Електротранс» - Паламарчук В.А., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем неправомірно не було здійснено оплату праці позивача з урахуванням тарифних ставок, визначених Галузевою угодою між державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства та центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, а тому недоплачена частина заробітної плати підлягає стягненню за рішенням суду. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із їх необґрунтованості.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої невиплаченої заробітної плати та суми судового збору, суд апеляційної інстанції виходив із того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Галузева угода між Міністерством інфраструктури України та центральним комітетом України з питань житлово-комунального господарства та центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2014-2015 року, при цьому сума заробітної плати повинна бути визначена без утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Висновок судів першої і апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу № 114-к від

03 червня 2015 року прийнятий з 04 червня 2015 року на посаду водія пасажирського тролейбуса у Хмельницькому КП «Електротранс».

За результатами перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, проведеної у січні 2016 року Управлінням Держпраці у Хмельницькій області, виявлено факти порушення Хмельницьким КП «Електротранс» законодавства про працю щодо оплати праці позивача. Частина порушень усунута відповідачем і ОСОБА_4 донараховано у січні 2016 року кошти за стажування у червні 2015 року, а також доплату середнього заробітку за донорські дні.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці» визначено, що організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Відповідно до п. 1 та розділу ІV Колективного договору Хмельницького КП «Електротранс», схваленого конференцією трудового колективу 27 квітня 2006 року, порядок оплати праці працівників визначається на основі КЗпП України, Закону України «Про колективні договори і угоди», Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», інших актів законодавства, Генеральної, галузевої і регіональної угоди.

На підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про колективні договори і угоди» угодою на галузевому рівні регулюються галузеві норми, зокрема щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Враховуючи, що Галузевою угодою між Міністерством інфраструктури України та центральним комітетом України з питань житлово-комунального господарства та центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2014-2015 року (далі - Галузева угода), яка була погоджена та підписана Хмельницьким КП «Електротранс», передбачено тарифну ставку та коефіцієнт її співвідношення для водіїв пасажирським тролейбусів, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про необхідність здійснення оплати праці позивача з урахуванням умов вказаної Галузевої угоди.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Суди першої та апеляційної інстанції вірно визначились із характером спірних правовідносин, правильно застосували норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

При цьому судом апеляційної інстанції перевірено правильність розрахунку невиплаченої позивачу заробітної плати з урахуванням вимог Галузевої угоди, зазначено відповідний розрахунок, який не спростований доводами касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги щодо не розповсюдження на Хмельницьке КП «Електротранс» положень Галузевої угоди є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи та висновками суду апеляційної інстанції.

Докази та обставини, на які посилається директор Хмельницького КП «Електротранс» Паламарчук В.А. у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої і апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

При цьому касаційна скарга не містить доводів про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням положень ч. 1

ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не переглядає справу в частині зазначених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Хмельницького комунального підприємства «Електротранс» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

Л.М.Мазур

Т.О. Писана