АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Усика Г.І., Ратнікової В.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними та скасування торгів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_1. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними та скасування торгів в якій просила: зупинити реалізацію арештованого майна нежилого приміщення № 84, загальною площею 95,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні від 27.01.2012р. ВП№ 30906248 та ВП № 30657610 від 19.01.2017р. про примусове виконання виконавчого листа № 2-1156-1/10 від 13.05.2011р.; зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-1156-1/10, виданого 13.05.2011р. на підставі заочного рішення від 11.06.2010р. у справі № 2-1156-1/10 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 30.05.2008р. № МL-009/321/2008 в рамках виконавчого провадження від 27.01.2012р. ВП № 30906248 та ВП № 30657610 від 19.01.2017р., відкритого Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві; заборонити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві та його співробітникам вчиняти виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих постановами від 27.01.2012р. ВП № 30906248 та ВП № 30657610

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Справа № 759/4553/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7279/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Петренко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не врахував наявність підстав для застосування заявлених заходів забезпечення позову.

Апелянт вказує, що судом не було враховано, що в рамках виконавчого провадження, в якому відбувається реалізація майна позивач, наявні суттєві порушення законодавства про виконавче провадження. Зокрема, апелянт посилається на те, що вартість нерухомого майна, в проведеній в рамках виконавчого провадження оцінці, значно занижена.

У судовому засіданні апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутністю.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторони позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними та скасування торгів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходив з того, що відсутні підстави для вжиття заявлених заходів виконавчого провадження, оскільки зупиненням виконавчих дій будуть порушуватися права стягувача.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність підстав для застосування заявлених заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами розглядається про визнання недійсними та скасування торгів.

Позивач же просить фактично припинити виконувати судове рішення про стягнення, в тому числі, з неї заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ОТП Банк».

Колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги про забезпечення позову не співмірні з вимогами позовної заяви, а тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви, зважаючи на положення ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Посилання апелянта, як на підставу задоволення заяви, про те, що в рамках виконавчого провадження, в якому відбувається реалізація майна позивач, наявні суттєві порушення законодавства про виконавче провадження, зокрема, щодо заниженої вартості нерухомого майна, не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом доказування в питанні забезпечення позову.

Питання ж судового контролю за виконанням судових рішень, зокрема, шляхом подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, вирішуються в порядку, встановленому Розділом VІІ ЦПК України.

Таким чином, заявником не обґрунтовано належним чином необхідність застосування заявлених видів забезпечення позову у даній справі, не наведено обставин та доказів, які б вказували, що у разі не застосування саме таких заходів забезпечення позову утрудниться чи стане не можливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви, пославшись на те, що зупиненням виконання судового рішення будуть порушуватися права стягувача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства та доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді