Справа № 495/4740/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Акопян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського суду Одеської області з заявою, в якій просить встановити факт належності їй, ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме: дублікату свідоцтва про народження серії NA-VI № 1081890 виданого 10.03.2011 року Резинським відділом ЗАЦС; та дублікату свідоцтва про одруження серії СS-V № 0877945, виданого 12.03.2011 року Резинським відділом ЗАЦС.

Заява обґрунтована тим, що 16.06.2017 року ОСОБА_1 виповнилося 58 років в звязку з чим вона звернулася до Білгород-Дністровського ОУ ПФ України для призначення пенсії за віком, як жінці, яка народилася з 01.04.1959 року по 30.09.1959 рік. Однак, їй було відмовлено в оформленні пенсії у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме: у свідоцтві про народження та у свідоцтві про одруження невірно було записано прізвище заявника, а саме вказано «Лиса» замість вірного «Лисий».

ОСОБА_1 зазначила, що 17.11.1982 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, в звязку із чим змінила своє дівоче прізвище з «Лисий» на «Патік».

Свідоцтво про одруження та про народження вона втратила і тому у 2011 році їй було видано дублікати вищевказаних свідоцтв Резинським відділом ЗАЦС, в яких виявилось невірним написання прізвища заявника. Таким чином, в звязку з тим, що вказані розбіжності є перешкодою для оформлення пенсії, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву згідно якої доводи, викладені нею у заяві вона підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, згідно якої просить розгляд даної справи провести у відсутності представника Пенсійного фонду, та закрити провадження на підставі ч.3 ст.256 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту заяви, вбачається, що ОСОБА_1 по досягненню нею 58 річного віку звернулася до Білгород-Дністровського ОУ ПФ України для оформлення пенсії за віком, так як вона є особою, яка народилася з 01.04.1959 року по 30.09.1959 року.

Відповідно копій дублікату свідоцтва про народження, виданого 10.03.2011 року Резинським відділом ЗАЦС, Республіки Молдова, та дублікату свідоцтва про одруження, виданого 12.03.2011 року, виданого Кишинівським відділом ЗАЦС, Республіки Молдова, дошлюбне прізвище ОСОБА_1 значиться - «Лиса».

У трудовій книжці серії ЛТ- І №0022367 прізвище заявника зазначено російською мовою як "Лысый".

Таким чином, прізвище заявника, вказане у її дублікаті свідоцтва про народження та у дублікаті свідоцтва про одруження, не збігається з прізвищем, зазначеним у трудовій книжці серії ЛТ- І №0022367, та зі свідоцтвом про народження серії І-ЧЭ №278164 (а.с.14).

Враховуючи вищевикладене, при вирішенні справи суд бере до уваги наступні положення чинного цивільного процесуального законодавства.

Так, відповідно до п. 6 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

При цьому частиною третьою зазначеної статті передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Крім того, з долучених до матеріалів справи довідок, не вбачається доказів на підтвердження того, що до пред'явлення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявник зверталася до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але їй в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

З огляду на вищенаведене, керуючись нормами чинного законодавства, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у порядку окремого провадження не підлягають розгляду факти про встановлення належності особі свідоцтва про народження, та свідоцтва про одруження, що видане органом реєстрації актів цивільного стану, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Також, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що відмова у задоволенні відповідної заяви у порядку окремого провадження, не позбавляє права заявника звернутися за захистом свого права у позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 3. 10, 11, 60,118-120, 169, 212-215, 234, 256, 257 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: