Справа № 2-16/09
УХВАЛА

21 липня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання: Нагірняк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1А, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1А, посилаючись на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №45 від 11.06.2014 року щодо початку процедури ліквідації Банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2.

21.05.2015 року рішенням № 103 Фонду гарантування фізичних осіб продовжено строк здійснення ліквідаційної процедури АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» строком на 1 рік до 10.06.2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 02.06.2016 року № 896 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банка ОСОБА_2 строком на два роки по 10.06.2018 року включно.

02.02.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області по справі №2/16-ц позовні вимоги АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

16.03.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист №2/16-ц.

АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», маючи дійсний намір виконати рішення Вінницького районного суду Вінницької області звернулося до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Вінницькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищезазначеної заяви Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Вінницькій області відкрито виконавче провадження №46917150.

30.05.2017 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Вінницькій області ОСОБА_1 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві №46917150.

07.06.2017 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.05.2017 року ВП №46917150, яка винесена старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що розшук майна боржника т/з ВАЗ 2104-30-20, 2008 року випуску, виявився безрезультатним.

Враховуючи вищевикладене, «БРОКБІЗНЕСБАНК» вважає, що Державний виконавець по виконавчому провадженню №46917150 виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві з порушенням норм матеріального прав та яка має бути скасована з наступних підстав.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції діє від 05.10.2016 № 1404 VIII) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України основними принципи діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в ми повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання.

У відповідності до пункту 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадовиш службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до пункту 2 вищезазначеного Кодексу невиконання судового рішення підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на $ захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (лі-Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення заливши невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачмо першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необгрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа ОСОБА_4 проти України). Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів, так як достатньо було б не виконати протягом шести місяців виконавчий документ і стягувач за таким виконавчим документом був би звільнений від майнових зобов'язань. Такий підхід взагалі унеможливив би стягувачу за виконавчим документом стягнути кошти, які боржник по виконавчим документам зобов'язаний сплатити, що є неприпустимим у правовій державі.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з пунктом 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

У відповідності до статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Так, державний виконавець всупереч Закону України «Про виконавче провадження» не направив стягувачеві заяву про відкриття виконавчого провадження, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві направлена через три місяці після винесення.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що державний виконавець не належно виконує свої посадові обов'язки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, Державним виконавцем неналежним чином перевірено майновий стан боржника, що в свою черго потягло за собою постановлення незаконної постанови.

Більш того, матеріали виконавчого провадження не містять інформації про заборону виїзду боржника за кордон, що в свою чергу може вплинути на невиконання судового рішення.

Також, матеріали виконавчого провадження не містять акту про вихід державного виконавця за місцем проживанням боржника.

Отже, враховуючи вищевикладене державний виконавець поставив під сумнів виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.02.2009 року, оскільки не вчинив всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а саме: державний виконавець повинен був подати подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проте не здійснив ці дії.

АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» отримало оскаржувану постанову державного виконавця від 30.05.2017 року лише 07.06.2017 року.

За наведених обставин, скаржник просить поновити строк на оскарження постанови про виконавчого документа стягувачеві №46917150 від 30.05.2017 року; визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 при винесенні постами №46917150 від 30.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві; скасувати постанову старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Вінницькій області №46917150 від 30.05.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві; зобов'язати старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження №50365172.

Представник стягувача АТ «Брокбізнесбанк» - ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав суду заяву. в якій просить скаргу розглянути в його відсутність та задоволити її.

Сторона виконавчого провадження - боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить скаргу розглянути в його відсутність; при розгляді даної скарги покладається на розсуд суду.

Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить скаргу розглянути в його відсутність, врахувавши заперечення, згідно яких відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Так, отримавши 07.06.2017 року постанову від 30.05.2017 року, представником ПАТ «Брокбізнесбанк» 19.06.2017 року за вихідним №3472, через поштове відділення, надіслано копію скарги на дії або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, з відповідними додатками до Вінницького районного суду - до відома. Отже, отримавши повний текст постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві 07.06.2017 року, скаржнику надано 10-ти денний строк для подання скарги, тобто до 17.06. 2017 року включно. Разом з тим, в матеріалах скарги відсутні будь-які докази направлення скаржником ПАТ «Брокбізнесбанк» вказаної скарги в строки, встановлені ч.ч.1,2 статті 181 КАС України, тобто до 17.06.2017 року до суду першої інстанції. 18.03.2015 року державним виконавцем, керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк самостійно виконати рішення суду до 25.03.2015 року, копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення боржником самостійно не виконано. 19.03.2015 року державним виконавцем направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника, а саме: до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України, інспекції «Держтехнагляду» у Вінницькому районі, КП «ВООБТІ», ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області, Відділ держкомзему у Вінницькому районі, ДАІ Вінницької області. Згідно відповідей інспекції «Держтехнагляду» у Вінницькому районі, КП «ВООБТІ», Відділу держкомзему у Вінницькому районі, за боржником майно не зареєстровано. Згідно відповіді ПФУ та Державної податкової служби України боржник не працює, пенсію не отримує. Згідно відповіді Державної податкової служби України за боржником відсутні відкриті рахунки в банках та фінансових установах, відомості про джерела отримання доходів також відсутні. Згідно відповіді центра надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів м. Вінниці та Вінницького району УМВС у Вінницькій області, за боржником зареєстрований автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, зеленого кольору. 25.03.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та надіслано в центр надання послуг, повязаних з використання автотранспортних засобів м. Вінниці та Вінницького району УМВС у Вінницькій області. 14.04.2015 року до Відділу надійшло повідомлення з Вінницького ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницький області, що на даний транспортний засіб, який належить боржнику накладено обмеження - арешт, заборона на відчуження. 16.04.2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, а саме: транспортний засіб «ВАЗ 2104-30-20» д.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску, зеленого кольору. Державним виконавцем винесена постанова про зупинення виконавчого провадження керуючись п.4 ч.1 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження», проведено перевірку майнового стану за місцем проживання, де встановленого іншого майна, яке підлягає опису та арешту для подальшої реалізації, не виявлено. За 2 роки розшук автомобіля виявився безрезультатним, після чого державним виконавцем 30.05.2017 року винесено постанову повернути виконавчий документ стягувачеві. В своїй скарзі скаржник наголошує на тому, що державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві направлена через три місяці після винесення, тобто 30.08.2017 року чим сам собі суперечить та доводить, що позивач зовсім не володіє інформацією по даному виконавчому провадженні, а тому її доводи необгрунтовані. За наведених обставин, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 заперечує щодо задоволення даної скарги та вважає, що правові підстави для її задоволення відсутні, доводи, викладені скаржником, є необгрунтованими та такими, що перешкоджають належному, неупередженому вчиненню державним виконавцем дій при примусовому виконанні виконавчого документа, в звязку з чим в задоволенні скарги просить відмовити.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-16/09 та виконавчого провадження, врахувавши заперечення старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.02.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь АБ «Брокбізнесбанк» 40000 грн. суми основного боргу по кредиту, 15218 грн. 56 коп. суми несплачених процентів, а всього: 55218 грн. 56 коп. та судові витрати 582 грн. 18 коп.

18.03.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового рішення та боржнику надано строк самостійно виконати рішення суду до 25.03.2015 року, копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення боржником самостійно не виконано.

19.03.2015 року державним виконавцем направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника, а саме: до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України, інспекції «Держтехнагляду» у Вінницькому районі, КП «ВООБТІ», ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області, Відділ держкомзему у Вінницькому районі, ДАІ Вінницької області.

Згідно відповідей інспекції «Держтехнагляду» у Вінницькому районі, КП «ВООБТІ», Відділу держкомзему у Вінницькому районі, за боржником майно не зареєстровано.

Згідно відповіді ПФУ та Державної податкової служби України боржник не працює, пенсію не отримує. Згідно відповіді Державної податкової служби України за боржником відсутні відкриті рахунки в банках та фінансових установах, відомості про джерела отримання доходів також відсутні.

Згідно відповіді центра надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів м. Вінниці та Вінницького району УМВС у Вінницькій області, за боржником зареєстрований автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, зеленого кольору.

25.03.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та надіслано в центр надання послуг, повязаних з використання автотранспортних засобів м. Вінниці та Вінницького району УМВС у Вінницькій області.

14.04.2015 року надійшло повідомлення з Вінницького ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницький області, що на даний транспортний засіб, який належить боржнику накладено обмеження - арешт, заборона на відчуження. 16.04.2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, а саме: транспортний засіб «ВАЗ 2104-30-20» д.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску, зеленого кольору.

Державним виконавцем винесена постанова про зупинення виконавчого провадження, проведено перевірку майнового стану за місцем проживання, де встановленого іншого майна, яке підлягає опису та арешту для подальшої реалізації, не виявлено.

30.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову повернути виконавчий документ стягувачеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обовязки і права виконавців, обовязковість вимог виконавців, згідно яких виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Оглядом матеріалів виконавчого провадження встановлено, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 вжито передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення; неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинено виконавчі дії; здійснено заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2,3, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд 1-ої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: