пр. № 2/759/1822/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Святошинський районний суд у складі суду м. Києва суддя- Величко Т.О., при секретарі Скляренко В.В. розглянувши у відкриому судовому засіданні заявй представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я., ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Представник позивача вказує. що як стало відомо, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речовиї прав на нерухоме майно від 18.07.2017 року, що відповідач здійснила відчуження спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1, щляхом укледння Договору дарування квартири із ОСОБА_4, 20.01.2017 року. Також вказувала, що із вказаної інформаційної довідки позивачу стало відомо, що спадкове майно є предметом обтяження, обтяжувач ВДВС святошинського районного управління юстиції у м. Києві, бяке внесено 18.02.2011 року на все рухоме та нерухоме майно, а тому у разі якщо припустити, що позов буде задоволено, позивач буде позбавлена можливості прийняти спадкове майно, яке може бути реалізовано.

В обґрунтування заяви, позивача посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Вказану заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Як визначено у ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності

та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що згідно поданого позову,позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті свого батька.

Судом встановлено, що за результатми звернення спадкоємців, приватним нотаріусом Ганчук Ю.Я. в жовтні 2016 року було видано свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцям, які прийняли спадщину.

Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.07.2017 року, що відповідач здійснила відчуження спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1, щляхом укладення Договору дарування квартири із ОСОБА_4, 20.01.2017 року, також реалізоване відповідачем спадкове майно, є предметом обтяження, обтяжувач ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, яке внесено 18.02.2011 року на все рухоме та нерухоме майно гр. ОСОБА_4.

Згідно п.1) ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також врахував правову позицію Верховного Суду України.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.4. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.5. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, докази та обставини, на які посилається позивач, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду про визанчення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме майно , яке може бути реалізоване в процесі виконання та позбавить права на оспорювання договору відчуження майна, у разі задоволення позову, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ганчук Ю.Я. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2, 03179. Заборонити органам державної виконавчої служби в процесі здійснення виконавчого провадження вчиняти будь-які виконавчі дії щодо звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, 03179., до розгляду справи № 759/16963/16ц по суті.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи та підлягає негайному виконанню.

Суддя Т.О. Величко