Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляд у справи в судове засідання не зявився. 21 червня 2017 року надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він постійно перебуває у зоні проведення АТО, позовні вимоги позивача визнає частково. В частині розірвання шлюбу визнає повністю. В частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1355,00 грн. не визнає, визнає в частині стягнення аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму доходів громадян. Доказів того, що він на час розгляду справи перебуває в зоні АТО чи працює офіційно позивач до суду не надав.

Позивач ОСОБА_2 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 07.06.2017 року, просить суд розірвати шлюб зареєстрований 01 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1678, стягувати з ОСОБА_3, на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1355,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Додатково пояснила суду, що відповідач на даний час не перебуває в зоні АТО, а повернувся до міста Рівне і як відомо позивачу на даний час працює неофіційно та отимує регулярний дохід.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні з 01 листопада 2013 рокусторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1678, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №093231 виданим від 01 листопада 2013 року.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, 19 лютого 2014 року, що стверджується копією свідоцтва про народження виданого у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 28 лютого 2014 року.

Як вбачається із позовної заяви, з початку 2015 року сімейне життя між подружжям кардинально погіршилось, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи виникали сварки, свідком яких не рідко була дочка, що негативно впливало на її психічний стан. Відповідач матеріально сімю не забезпечував, проблемами сімї не займався. На даний час сторони не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу та спільне життя подружжя, на думку позивача, неможливе.

Частиною 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому, суд прийшов до висновку, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, відповідач є здоровою, працездатною особою, зі слів позивача на даний час працює неофіційно та отримує регулярний дохід, інших осіб на утриманні у відповідача немає, а також те, що відповідач частково визнав позовні вимоги позивача про стягнення аліментів, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 слід задоволити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами зареєстрований 01 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1678слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1355,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 14 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судових витрат по справі по сплаті судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача слід стягнути 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 01 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1678, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання їхньої малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1355,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 14 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 640 гривень 00 копійок судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5