АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

13 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 31 січня 2017 року

в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа з самостійними вимогами: ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м. Києві, державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич Василь Миколайович про визнання недійсним свідоцтва про право власності, про визнання права власності на майно в порядку спадкування та стягнення грошових коштів;

зустрічним позовом ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання квартир особистою приватною власністю,

та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_7, законним представником якої є ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м.Києві, державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич Василь Миколайович про визнання недійсним свідоцтва про право власності, про визнання права власності на майно в порядку спадкування та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 31.01.2017 року дані позови задоволені частково.

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яке видане 28.01.2014 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М., зареєстроване за №2-87.

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену на підставі Свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, виданого 28.01.2014 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори КузьмичВ.М., зареєстрованого за №2-87.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року дружини ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку нежилого приміщення АДРЕСА_13 літера А, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_8

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію за продаж, належної йому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, 1/8 частки нежитлового приміщення АДРЕСА_14

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію за продаж, належних йому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, по 1/8 часток автомобілів: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC 1.8 T, 2003 року випуску, у розмірі 36 740,13грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 283,75грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку нежилого приміщення АДРЕСА_15 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_8

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію за продаж, належної їй в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, 1/8 частки нежитлового приміщення №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_16 у розмірі 83 429,74грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію за продаж, належних їй в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, по 1/8 часток автомобілів: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC 1.8 T, 2003 року випуску у розмірі 36 740,13грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 283,75грн.

Визнано квартиру АДРЕСА_17 особистою приватною власністю ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_1,ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3 654,00грн. в рівних частинах з кожного, тобто по 1827,00грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та ОСОБА_4, діючи через свого представника ОСОБА_3, подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 ставиться питання про часткове скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування та стягнення грошової компенсації та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 у повному обсязі, а саме визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2014 року до майна ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, видані ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_4,ОСОБА_7 на 1/8 частку квартири № 20 кожному. Визнати квартиру АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_4 В решті рішення суду залишити без змін. Представник ОСОБА_4 посилається на грубе порушення судом норм матеріального і процесуального права в цій частині, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та помилковість висновків. Зазначає, що судом безпідставно не ураховано того, що обидві квартири придбані за особисті кошти ОСОБА_4, що доведено в суді належними доказами. Крім того вважає, що суд безпідставно змінив вартість відчудженого ОСОБА_4 майна, визначену експертами, та стягнув грошову компенсацію в еквіваленті до долару США, неправильно визначив розмір грошової компенсації за продані ним автомобілі та не урахував, що одержані ним за автомобілі кошти були використані на вшанування пам'яті померлої, зокрема встановлення їй пам'ятника.

В апеляційній скарзі поданій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апелянти просять скасувати рішення суд першоїі інстанції в частині визнання права приватної особистої власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 та визнати за кожним з них право власності по 1/8 частки у порядку спадкування, задовольнивши їх позови в цій частині та відмовивши ОСОБА_4 В решті рішення суду залишити без змін. Вважають рішення суду в цій частині незаконним, таким, що ухвалено за неповно з'ясованих обставин і не грунтується на беззаперечних доказах.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній,апеляційну скаргу позивачів за первісним позовом просила відхилити.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_9 підтримали свою апеляційну скаргу, у задоволенні апеляційної скарги поданій в інтересах відповідача за основним позовом просили відмовити.

Треті особи у судове засідання не з'явилися та своїх представників не направили.Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга ОСОБА_1,ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга подана ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного .

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_8, про що ІНФОРМАЦІЯ_4 року складено відповідний актовий запис № 20704.

За життя ОСОБА_8, дівоче прізвище померлої «ОСОБА_8», тричі виходила заміж та народила від кожного шлюбу по дитині.

Так, 25.02.1978 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_19, про що 25.02.1978р. Семенівською сільською радою Баришівського району зроблено запис за № 3 та змінила своє прізвище на «ОСОБА_8».

25.03.1987 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, про що 25.03.1987р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва складено актовий запис № 477, узявши його прізвище.

Вказаний шлюб було розірвано 27.12.1990 року.

02.03.1991р. ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, про що 02.03.1991року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції складено актовий запис за № 100, прізвище сторін після реєстрації шлюбу: «ОСОБА_4».

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_8 від першого шлюбу .

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є її донькою від другого шлюбу .

ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою від третього шлюбу .

Заповіту ОСОБА_8 не залишила ,а її спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України,є зазначені діти та переживший її чоловік- ОСОБА_4 вони в строк визначений ст.1270 ЦК України звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини на підставі яких було відкрито спадкову справу.

28.01.2014 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М.,було видане свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 зареєстроване за №2-87,як чоловіку який пережив дружину та було проведено державну реєстрацію його права власності.

При цьому кожному з 4-х спадкоємців державним нотаріусом видано також свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири АДРЕСА_5 та проведено державну реєстрацію їх права власності окремо від кожного.

Встановлено, що окрім зазначеної квартири, під час шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_4 було придбано наступне майно : квартира АДРЕСА_18, літера А; нежитлове приміщення №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_19; автомобілі: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC1.8 T, 2003 року випуску.

Нежитлове приміщення №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20 та автомобілі: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC 1.8 T, 2003 року випуску відчужені ОСОБА_4 після смерті дружини та без згоди інших спадкоємців.

Зазначені обставини визнані сторонами.

Задовольняючи первісний позов в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яке видане 28.01.2014 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М., зареєстроване за №2-87, скасовуючи державну реєстрацію права власності, проведену на підставі цього Свідоцтва та визнаючи за кожним із спадкоємців право власності, окрім тієї 1/8 частки квартири, що зареєстровані за кожним з спадкоємців на підставі свідоцтв, виданих державним нотаріусом, ще на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8,суд виходив з того,що померла набула право власності на дану квартиру до реєстрації шлюбу, вона належала їй на праві особистої власності і кожен з спадкоємців спадкує по 1/4 квартири ,а з урахуванням того,що нотаріусом вже видані їм свідоцтва на право на спадщину на 1/8 частину квартири кожному ,за кожною із сторін належить визнати право власності й ще на 1/8 частину квартири.

Проте,колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може.

Як убачається з матеріалів справи квартира АДРЕСА_6 перебуває у ЖБК «Ремонтник»,членом якого з часу його утворення був колишній чоловік ОСОБА_8- ОСОБА_11,під час шлюбу з яким 17.10.1988 року були повністю сплачені пайові внески за квартиру,а відтак квартира була їх спільною сумісною власністю в незалежності від того,хто був членом ЖБК.

Та обставина, що у подальшому членом ЖБК на цю квартиру стала померла ОСОБА_8, не змінює правового режиму квартири як спільної сумісної власності подружжя, встановленого ст. 22 КЗпШС Української РСР.

Згідно з ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 КЗпШС Української РСР майном нажитим під час шлюбу подружжя розпоряджується за спільною згодою.

Частиною другою статті 369 ЦК України встановлено, що згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

05.06.1991 року ОСОБА_11 за письмовою згодою ОСОБА_8, про що нотаріус зазначив безпосередньо у самому договорі,на підставі виданої ЖБК довідки про повну сплату пайового внеску за квартиру, продав за договором купівлі-продажу, цю квартиру її останньому чоловіку ОСОБА_4 з яким спадкодавець перебувала в зареєстрованому шлюбі на час укладання договору купівлі-продажу квартири.

Договір купівлі-продажу квартири укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений. До тепер є чинним та ніким не оспорювався.

Крім того, після укладення зазначеного договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_14, задля вирішення житлового спору між його дружиною та її колишнім чоловіком, здійснив обмін належної йому квартири АДРЕСА_7 з ОСОБА_11 на придбану у нього ж квартиру АДРЕСА_1, наслідком чого стало добровільне виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_11 з проданої ним з колишньою дружиною квартири.

У подальшому отримана внаслідок обміну квартира АДРЕСА_7 була приватизована ОСОБА_11 та його донькою ОСОБА_2 в рівних частках.

Визнаючи квартиру АДРЕСА_8 особистою власністю померлої ОСОБА_8,суд виходив з того,що усі платежі за квартиру були сплачені до шлюбу з ОСОБА_4 й того,що ОСОБА_8 було оформлено право власності на цю квартиру.

При цьому суд не надав належної оцінки тому,що право власності ОСОБА_8 на зазначену квартиру оформлено на підставі дублікату довідки виданої ЖБК,в той час коли за оригіналом довідки ЖБК квартира була відчужена її власниками, тобто ОСОБА_11 і ОСОБА_8 за їх спільною згодою, по договору купівлі-продажу від 05.06.1991 року ОСОБА_4, з огляду на що ця квартира не могла бути приватною особистою власністю спадкодавця .

З урахуванням того,що квартира АДРЕСА_8 була придбана ОСОБА_4 під час шлюбу з ОСОБА_8, за відсутності беззаперечних доказів тому, що кошти за які ця квартира була придбана були особистою власністю покупця, що вказаною квартирою вони спільно користувалися та виходячи з положень ст.ст. 60,61,63 СК України, дану квартиру слід вважати їх спільною сумісною власністю,де кожному з них належить 1/2 частина .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те,що вказана квартира є його особистою власністю свого підтвердження не знайшли .

А відтак державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М.,правомірно видав ОСОБА_4 28.01.2014 року свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_9 зареєстроване за № 2-87 і підстави для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права власності, проведеної на підставі цього Свідоцтва, визнання за кожним із спадкоємців права власності й ще на 1/8 частку квартири АДРЕСА_10 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 - відсутні.

За викладених обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

Визнаючи, що квартира АДРЕСА_11 не є спадковим майном та не підлягає поділу між спадкоємцями,суд першої інстанції виходив з того, що вона придбана за особисті кошти ОСОБА_4 й тому не є спільним майном подружжя і виходячи з положень ст.22, 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України є його особистою власністю.

Так, ОСОБА_4 зазначав, що вказана квартира придбана ним на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.1999 року за кошти, запозичені ним у ОСОБА_15 та повернуті останньому одразу ж після відчуження 16.04.1999 року належної ОСОБА_4 на праві особистої власності двокімнатної квартири АДРЕСА_12. Вказані обставини доведені ним у судовому засіданні договорами купівлі-продажу квартир, розпискою про повернення грошових коштів, показаннями свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16,які нічим не спростовані та яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка з якою колегія суддів погоджується.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про недоведеність придбання даної квартири за особисті кошти ОСОБА_4 колегія суддів вважає безпідставними.

З урахуванням того,що сторонами по справі не подано доказів тому,що нежитлові приміщення №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20 та автомобілі: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC1.8 T, 2003 року випуску придбані за особисті кошти когось ж подружжя ОСОБА_4,суд вірно вважав,що зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, де кожному з них належала 1/2 частина і у відповідності до положень ст.ст.1226,1261ЦК України, кожному зі спадкоємців належало би право власності на 1/8 їх частину ( 1/2 : 4) й такого сторони не заперечували.

Оскільки ОСОБА_4 відчужив частину спадкового майна, а саме: нежитлове приміщення №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20 та автомобілі: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC1.8 T, 2003 року випуску,суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з нього грошової компенсації частки інших спадкоємців.

З огляду на те,що з ОСОБА_4 на користь інших спадкоємців стягнуто грошову компенсацію їх частки, рішення суду в частині визнання за ними права власності на 1/8 частину відчуженого майна за кожним є помилковим і в цій частині рішення суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів також не може погодитися із визначеним судом розміром грошової компенсації, оскільки вона не відповідає ринковій вартості нежитлового приміщення, встановленої у висновку проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи №8686 від 18.10.2016 року в сумі 197 000 грн. та вважає неправомірним переведення цієї суми в іноземну валюту за курсом долара США станом на час смерті спадкодавця та стягнення за існуючим курсом на час ухвалення рішення суду,виходячи з того, що такої прив'язки до долару США у вказаному висновку немає ( т.4 а.с.24-46).

Відповідно до довідки - рахунку серії ААВ № 448760 від 20.06.2013 року ОСОБА_4 продав автомобіль Volkswagen Caddy за 42 120 грн. Згідно з довідкою-рахунком серії ВІА № 488403 від 24.05.2014 року він продав автомобіль SKODA SUPERB за 120 000 грн.(т.3 а.с.231-232),що разом дорівнює 162 120 грн. і 1/8 від цієї суми складає 20 2654 грн.

Визначаючи розмір грошової компенсації за продані автомобілі за ціновими довідками ПП «Приват-Інвест» без номеру та дати, зробленими на запит адвоката ОСОБА_1- ОСОБА_9 (т.3 а.с.193-204), суд не звернув увагу на те,що автомобілі оцінювачем не оглядалися, їх ринкова вартість визначена приблизно, виходячи лише з моделі, класу та року випуску автомобілів, без врахування їх технічного стану, пробігу та ін. Вказані цінові довідки у розумінні ст.ст.58-59 ЦПК України не є належними та допустимими доказами.

Клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи сторонами не заявлялося.

З огляду на те, що висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а вартість автомобілів зазначена у довідках-рахунках про їх продаж, не спростована ніякими доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір грошової компенсації слід обраховувати виходячи з ціни за яку автомобілі були відчужені.

За викладених обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні із стягненням з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/8 частини нежитлового приміщення №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20 не у розмірі 83 429,74грн., а в розмірі 24 625 грн. та 1/8 частини автомобілів: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC1.8 T, 2003 року випуску, не у розмірі 36 740,13 грн. кожному ,а в розмірі по 20 265 грн. кожному.

В інший частині рішення суду рішення суду не оскаржувалося.

Керуючись ст. ст. 303, 304,309, 313-314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 31 січня 2017 року в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_9, яке видане 28.01.2014 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М., зареєстроване за № 2-87,скасування державної реєстрації права власності, проведеної на підставі цього Свідоцтва та визнання за кожним із спадкоємців права власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 та в частині визнання права власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на 1/8 частину нежитлових приміщень №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20 ,1/8 частину автомобілів Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC 1.8 T, 2003 року випуску ,за кожним - скасувати,а в частині визначення розміру грошової компенсації - змінити та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту: У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог: Головне управління юстиції у м. Києві, державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич Василь Миколайович про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_9, яке видане 28.01.2014 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кузьмич В.М., зареєстроване за № 2-87,скасування державної реєстрації права власності, проведеної на підставі цього Свідоцтва і визнання за кожним із спадкоємців права власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 та визнанні права власності на 1/8 частину нежитлових приміщеннь №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20 Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC 1.8 T, 2003 року випуску - відмовити.

Зменшити розмір грошового відшкодування вартості 1/8 частини нежитлових приміщень №1 (група приміщень №99 в літері А), загальною площею 45,40 кв.м. в будинку АДРЕСА_20,що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 83 429,74 грн. кожному до 24 625 грн. кожному.

Зменшити розмір грошового відшкодування 1/8 часток автомобілів: - Volkswagen Caddy Kombi, 2001 року випуску; - SKODA SUPERB CLASSIC1.8 T, 2003 року випуску, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 36 740,13 грн. кожному до 20 265 грн. кожному.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/28437/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3884 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Прокопчук Н.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.