Дата документу 19.07.2017
Справа N 320/5084/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«19» липня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.,

при секретарі Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі подання Якимівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Волобуєва А.В. звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання боржником своїх зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, по справі № 320/6054/13-ц. Оскільки рішення суду на сьогоднішній день не виконано, боржник на виклики державного виконавця не з`являється, від виконання рішення суду ухиляється.

В судове засідання заявник не з`явилася, відповідно до наданої заяви просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні подання наполягає.

Інші заінтересовані особи, відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв`язку з неявкою заявника та не викликом заінтересованих осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи вказані в поданні, матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення вказаного подання за наступних підстав.

На виконанні Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження 41116892 з виконання виконавчого листа № 320/6054/13-ц виданий 05.12.2013 року про зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Мелітопольського суду Запорізької області від 06.02.2001 року, з ОСОБА_1 на Користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), до ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.08.2013 року та до повноліття дітей до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Судом встановлено, що за період перебування на виконанні виконавчого документа боржником рішення суду, яке набрало законної сили, не виконується.

Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам, заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.04.2015 року складає 22631,26 грн. (а.с.6).

Згідно довідки Державної фіскальної служби України, ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація щодо сплати ним податку до ДРФО відсутня (а.с.7).

Державним виконавцем на адресу боржника, було надіслано виклики про явку до державного виконавця, для надання пояснень щодо невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив, поштові конверти, які направлялися боржнику повернулися з відміткою «Не проживає», «За закінченням терміну зберігання».

Однак, на сьогоднішній день, враховуючи значний термін невиконання боржником зобов`язань та законних вимог державного виконавця, є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішень.

Так, боржник в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомляє державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, про місце роботи, про місце проживання, не надає у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, своєчасно не з`являється за викликами державного виконавця, що позбавляє можливості державного виконавця своєчасно провести виконавчі дії з метою виконання рішення суду.

Отже судом встановлено, що при проведенні виконавчих дій боржник ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в України громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Крім інших покладених на органи Державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України (пункт 4 статті 20 Закону).

На виконання п. 2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільний лист Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463 № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Отже, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмежене боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзді за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За нормами ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання державі, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, судом встановлено, що боржником ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду не виконується, а той факт, що боржник не документований паспортом для поїздок за кордон не є тією обставиною, з якою закон пов`язує необхідність відмови у обмеженні у праві виїзді за межі України, оскільки ст.377-1 ЦПК України не передбачає надання суду доказів, що боржник має закордонний паспорт.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, в редакції що діє на момент звернення державного виконавця з відповідним поданням, передбачено право державного виконавця в процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення підтверджується наданими до справи доказами, які суд визнає достатніми, а, отже, вважає доведеним той факт, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду позитивного результату не дали, а можливість боржника виїхати за межі території України може утруднити, або унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання судового рішення слід тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання боржником своїх зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в України громадян України», ст. ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», суд

У Х В А Л И В:
Подання Якимівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетину кордону України до виконання зобов`язань у повному обсязі за виконавчим листом № 320/6054/13-ц виданим 05.12.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі Україні, яка розташована за адресою 01034 м. Київ, вул. Володимирська, 26.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити Державній прикордонній службі Україні, для виконання, а Якимівському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області та іншим заінтересованим особам - до відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: