Справа №: 398/2408/17
провадження №: 2/398/2182/17
УХВАЛА

Іменем України

"13" липня 2017 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нерода Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на будинок №33-А по вул. Яблуневій в м. Олександрія Кіровоградської області.

Позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2017 року №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Всупереч зазначеним вимогам ЦПК України та вищевикладених розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2017 року №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», ОСОБА_1 не зазначено підстав для володіння, початку проживання у спірному житловому будинку, не наведено відомостей про власника житла, а також доказів або посилань на докази того, що даний житловий будинок є безхазяйною річчю. Відсутні відомості про попереднього власника майна або його правонаступника.

Крім того, згідно п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Позивач звернувся до суду з вимогою майнового характеру, не зазначивши ціни позову та сплативши судовий збір у мінімальному розмірі на суму 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ч. 2 ст. 4 вказаного Закону визначено ставки судового збору за якими за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем не дотримано вимог п.п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, до матеріалів заяви не додано відомостей про вартість спірного нерухомого майна, це унеможливлює перевірку судом правильності сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду, а відтак є перешкодою у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч. 1 ст.121, ст.ст. 210, 294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА