Справа № 214/4435/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Євтушенко В.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача Ткаченка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу при заочному розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю, який уточнила та згідно уточнених позовних вимог просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру НОМЕР_1, що розташована на дев"ятому поверсі дев"ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 31,2 кв.м, житловою площею - 18, 8 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло. що видане 15 травня 1996 року на квартиру АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Згідно інформації, отриманої в ТОВ "Житлосервіс-КР" у вказаній квартирі була зареєстрована ОСОБА_6, їй відомо, що правовстановлюючий документ на вказану квартиру вона отримала 05 червня 1996 року. ОСОБА_6 була знята з реєстрації 16.07.20002 року у зв"язку зі смертю. З січня 2005 року позивач стала мешкати у вказаній квартирі, вселилась в неї зі згоди КЖП № 25 та мешкає безперервно протягом бульш ніж 10 років, що підтверджується наданим актом від 01.08.2016 року. Таким чином позивач добросовісно заволодів чужим майном - квартирою АДРЕСА_2 і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років з січня 2005 року, що надає позивачу право за набувальною давністю стати власником квартири АДРЕСА_2.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обгрунтування, зазначені в позовній заяві. Вказавши, що з 2005 року як працівнику ЖЄО їй дозволили проживати у вільній спірній квартирі. З цього часу вона постійно, відкрито користується цим житлом.

Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надали, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник відповідача Саксаганської районної в місті ради за первістним позовом пояснила суду, що із заявою про визнання даної квартири відумерлою спадщиною виконком не звертався, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду.

В подальшому позивачем подано заяву про виключення Саксаганської районної в місті ради з кола відповідачів.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, давши оцінку доказам наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3, зареєстроване на праві спільної сумісної власності на ім"я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького державного металургійного комбінату "Криворіжсталь" (а.с. 18), копією технічного паспорта на квартиру та плану на квартиру (а.с. 19).

Згідно листа ТОВ "Житлосервіс-КР" від 28.11.16 року (а.с. 36) на запит адвоката Ткаченка О.П. ТОВ "Житлосервіс-КР" з 01.11.2013 року є управителем, будинків, споруд та групи будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу та надавачем житлово-комунальних послуг, у тому числі і за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Покровська (Подбєльського), 19; згідно даних бази ЄМАСКР "Нова-Ком" 15.07.1997 року у АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_6, яка 16.07.2002 року знята з реєстрації; станом на 30.11.16 року Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з АДРЕСА_2 з ТОВ "Житлосервіс-КР" відсутній.

Відповідно до копії актового запису про смерть (а.с. 34) ОСОБА_6 померла 07 травня 2002 року.

Також позивачем ОСОБА_1 надані копії квитанцій (а.с. 44 - 52) на підтвердження того, що з 2007 року по 2017 рік вона сплачувала за житлово-комунальні послуги.

Згідно показів свідка ОСОБА_8, свідок проживає за адресою: АДРЕСА_3, позивач є її сусідкою, з 2005 року вона проживає у квартирі НОМЕР_1, до ОСОБА_1 у цій квартирі жила бабуся, свідок живе в цьому будинку з 2001 року, живе там постійно, ніхто претензій не пред"являв, позивач проживає там постійно протягом 12 років.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_4, позивач є його сусідкою, з 2005 року вона проживає у квартирі НОМЕР_1, працювала двірником, так і заселилась у цю квартиру, проживає вона на дев"ятому поверсі, свідок проживає ам з 1987 року, у цій квартирі жила бабуся, потім квартира стояла пустою, ніхто претензій на цю квартиру не пред"являв.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Слідуючи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів.

Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Згідно п. 9 вище вказаної постанови, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи із першої необхідної умови об'єктом володіння є квартира за адресою АДРЕСА_2, про що свідчить відповідні правовстановлюючі та технічні документи

Добросовісність та відкритість володіння позивачем об'єктом, на який поширюється строк давності підтверджується тим, що протягом 10 років позивач оплачувала комунальні послуги, тобто турбувався долею майна та не приховувала того, що вона ним користується.

Те, що позивач дійсно безперервно володіла вказаним нерухомим майном на протязі більше 10 років, а саме - з 2005 року та по теперішній час підтверджується матеріалами справи та показами свідків.

Згідно п. 11,14 вище вказаної постанови, ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Слідуючи змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення.

З огляду на вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт відкритого, добросовісного, безперервного протягом 10 років, володіння позивачем квартирою, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, тому суд вважає за необхідне, визнати за позивачем право власності на зазначене нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 344 ЦК України, п. 5,9,11,14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, ст. ст. 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру НОМЕР_1, що розташована на дев"ятому поверсі дев"ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 31,2 кв.м, житловою площею - 18, 8 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Ковтун