Номер провадження 2-з/756/157/17
У Х В А Л А

25 липня 2017 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

21.07.2017 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Відповідача-1: ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме: на гаражний бокс (гараж) АДРЕСА_1 загальною площею 188,4 кв.м. (Свідоцтво про право власності на вказаний гараж серії НОМЕР_2 було видано 30.05.2011 р. Головним управлінням житлового забезпечення (наказ № 644-С/ГК від 27.05.2011 р.) та зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.07.2011 р., реєстраційний номер 34154578); на гаражний бокс (гараж) АДРЕСА_1 загальною площею 197,00 кв.м. (договір дарування від 26.07.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коляда О.П., зареєстрованого в реєстрі за№ 1670); на гаражний бокс АДРЕСА_1, загальною площею 94,40 кв.м., (договір дарування від 26.07.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коляда О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1671) та заборони вчиняти дії відповідачу по відчуженню вказаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як визначено у ч. 1, ч. 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Враховуючи те, що майно на яке просить позивач накласти арешт є предметом спору, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити шляхом накладення арешту на гаражні бокси, в решті заявлених вимог відмовити, вважаючи достатнім застосування одного виду забезпечення позову, а саме арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Автокооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Мінський» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, а саме:

-на гаражний бокс (гараж) АДРЕСА_1 загальною площею 188,4 кв.м. (Свідоцтво про право власності на вказаний гараж серії НОМЕР_2 було видано 30.05.2011 р. Головним управлінням житлового забезпечення (наказ № 644-С/ГК від 27.05.2011 р.) та зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.07.2011 р., реєстраційний номер 34154578);

-на гаражний бокс (гараж) АДРЕСА_1 загальною площею 197,00 кв.м. (договір дарування від 26.07.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коляда О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1670);

-на гаражний бокс АДРЕСА_1, загальною площею 94,40 кв.м., (договір дарування від 26.07.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коляда О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1671)

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя