Справа № 426/3680/12
Провадження № 2/0182/1565/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.07.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. 07 лютого 2010 року ОСОБА_2, згідно домовленості, отримала від нього у позику грошові кошти в сумі 3 600 гривень, які зобовязалась повернути до 07 березня 2010 року, про що надала йому власноруч написану розписку. Крім того, 04 листопада 2010 року відповідач знов звернулась до нього з проханням надати їй в борг гроші ще на ремонт її квартири в сумі 8 000 гривень. Він погодився і надав, про що відповідачкою йому було надано розписку, в якій зазначалось, що вона зобовязується повернути зазначені кошти до 30 грудня 2010 року. Також в зазначеній розписці відповідач зазначила, що у разі не повернення боргу у вищезазначений строк вона зобовязується повернути йому подвійну суму боргу, а саме 16 000 гривень. У вищевказаний термін відповідач на порушення своїх зобовязань позику не повернула. На його прохання про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не прореагувала (в усній формі відмовилася сплатити заборгованість). За таких обставин вимушений звернутись до суду.

В судове засідання позивач не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовжрозумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно зі ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.02.2010 року відповідачка отримала від позивача у позику грошові кошти в сумі 3 600 гривень, які зобовязалась повернути до 07.03.2010 року, про що надала власноруч написану розписку (а.с.4). Крім того, 04 листопада 2010 року відповідач знову взяла в борг у позивача гроші в сумі 8 000 гривень (а.с.5), надавши розписку, в якій зазначалось, що ОСОБА_3 зобовязується повернути зазначені кошти до 30 грудня 2010 року. Також в зазначеній розписці відповідач зазначила, що у разі не повернення боргу у вищезазначений строк вона зобовязується повернути позивачу подвійну суму боргу, а саме 16 000 гривень. У вищевказаний термін відповідач на порушення своїх зобовязань позику не повернула. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості відповіла відмовою.

Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача і в частині стягнення з відповідача судових витрат на суму 214 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.625, 1046, 1047,1049,1050 ЦК України, ст.3-7, 10-11, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 19 600 грн. та судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп. А всього 19 814 грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4