Номер справи 2016/2-19/11
Номер провадження 6/623/49/2017
УХВАЛА

іменем України

17 липня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд в Харківській області

в складі: головуючого: Бєссонової Т. Д..

при секретарі: Ноль С. В.

судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

07.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" звернулось до суду з вказаною заявою про заміну у виконавчому провадженні сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Факторингова компанія".

В обґрунтування заяви вказує, що 17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Українська факторингова компанія" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" укладено Договір факторингу № 46, відповідно до якого право грошової вимоги договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 12.04.2007 та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.07.2007 року , укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія".

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2011 року у справі № 2-19/2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто:

- солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 12.04.2007 року в сумі 171 003,22 грн.;

- з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.07.2007 року в сумі 7 841,78 грн.;

-з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» держмито в сумі 850 грн.00 коп. з кожної, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 15 грн. з кожної.

Постановами ВДВС Ізюмського МРУЮ від 28.04.2011 відкрито виконавче провадження № 26168865 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 171 003,22 грн. та виконавче провадження № 26169632 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 865,00 грн.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України, і за її межами.

Таким чином, у звязку з наведеним заявник просить суд заяву задовольнити.

Представники товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія", представник Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник ВДВС Ізюмського МРУЮ у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч.2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2011 року у справі № 2-19/2011 задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто:

- солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 12.04.2007 року в сумі 171 003,22 грн.;

- з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.07.2007 року в сумі 7 841,78 грн.;

-з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» держмито в сумі 850 грн.00 коп. з кожної, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 15 грн. з кожної.(а.с.218-219)

Постановами ВДВС Ізюмського МРУЮ від 28.04.2011 відкрито виконавче провадження № 26168865 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 171 003,22 грн. та виконавче провадження № 26169632 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 865,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої стаття 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобовязанні він змінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пунктів 1,2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження у звязку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищезазначене твердження кореспондується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року, справа № 6-122 цс 13, що є обовязковим для застосування в силу ст.360-7 ЦПК України, яка говорить: «Виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача».

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин (ст. 106 ЦК України) майнового, але неособистого характеру.

Заміна субєктів матеріальних правовідносин можлива внаслідок смерті громадянина, який був субєктом таких правовідносин; ліквідації юридичної особи; уступки права чи прийняття на себе обовязку іншої особи.

Згідно до частин 1, 2, 5 статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відбулася заміна сторони виконавчого провадження.

17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Українська факторингова компанія" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" укладено Договір факторингу № 46, відповідно до якого право грошової вимоги договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 12.04.2007 та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.07.2007 року , укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія"що є підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні у розумінні ст. 378 ЦПК України.

З урахуванням того, що матеріали справи містять дані про те, що правонаступником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія", тому заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 37, 378 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області у справі № 2-19/2011 ПАТ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія", у зв»язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" прав кредитора за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 12.04.2007 та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.07.2007 року, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 відповідно до договору факторингу № 46 від 17.11.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд.

Суддя: Т. Д. Бєссонова