Справа № 761/9657/17
Провадження № 2-з/761/380/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

10 липня 2017 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., розглянувши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»; Третя особа: ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису протиправним, таким, що не підлягає виконанню та скасування права власності, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

Ухвалою від 12.06.2017 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено до розгляду по суті.

10.07.2017 року до суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов»язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо спірного об»єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення рішення у справі. Заяву про забезпечення позову мотивована тим, що на даний час вказане нерухоме майно виставлене на продаж в інтернет мережі, а вказаний будинок було захоплено без погодження та дозволу позивача. Подальший продаж будинку зумовить ускладнення у виконанні рішення суду в разі задоволення вказаного позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом позовної заяви зазначено про необхідність винесення судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 про державну реєстрацію прав та обтяжень на спірний об»єкт нерухомості та його зобов»язання скасувати вказаний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Більше того, розглядаючи вказані вимоги в межах поданої заяви про забезпечення позову у відповідності до ст.ст..11, 152, 153 ЦПК України суддя вважає за необхідне зазначити, що не конкретизація установи та посадових осіб (виконавців вказаної ухвали), які представником зазначені як державні реєстратори, не вказує на можливість її задоволення судом, оскільки самостійно визначити виконавців такої ухвали суддя не вправі.

Крім того, із матеріалів заяви вбачається, що представник позивача просить шляхом забезпечення цивільного позову, фактично ухвалити рішення по суті вимог шляхом заборони здійснювати реєстраціє речових прав та обтяжень на спірний об»єкт нерухомості, що не є спірмірним із заявленими вимогами до відповідачів, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вищезазначеної заяви про вжиття заходів забезпечення поданого цивільного позову в повному обсязі.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову від 10.07.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ»; Третя особа: ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису протиправним, таким, що не підлягає виконанню та скасування права власності, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: