Номер провадження: 22-ц/785/4574/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на введення в експлуатацію житлового будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року, -

встановила:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на введення в експлуатацію житлового будинку і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 22 жовтня 1988 року по 10.07.2007 року сторони перебували у шлюбі.

У період шлюбу сторони збудували будинок ,розташований за адресою м.Одеса, вулиця Героїв Комсомольців, 18/Є, який був оформлений на ОСОБА_3

У подальшому сторонами була здійснена самочинна реконструкція будинку та добудовано прибудова літ.а-2,гараж літ. М. та літ.Ж., надбудований 2-й поверх ,збільшена висота першого поверху.

При зверненні з заявою до Інспекції ДАБК щодо узаконення самочинного будівництва йому було відмовлено з підстав того,що позивач не є власником спірного домоволодіння.

Позивач посилався на те,що спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю, а відповідач, яка проживає у спірному домоволодінні не бажає добровільно узаконити самочинно збудовані споруди чим порушує права позивача на поділ спільного майна подружжя .

Позивач просив суд, визнати за ним ОСОБА_2 право на введення в експлуатацію збудованого та реконструйованого в період шлюбу з ОСОБА_4 домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Героїв Комсомольців, буд. № 18Є та отримання правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що позивач не є власником земельної ділянки на якій збудований житловий будинок , а тому не набув право на введення в експлуатацію збудованого та реконструйованого будинку .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції .

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.10.1988 року по 10.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія II-ЖД № 497952 від 22.10.1988 року та рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.07.2007 року (а.с.11,12.).

З розпорядження Ленінської районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 10.06.1998р. № 295 вбачається, що рішенням профкому радгоспу ім. Кірова (протокол віл 03.09.1990р.) ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка для будівництва жилого будинку по вул. Героїв Комсомольців 18-е. (а.с. 26).

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння № 2-1129 від 15.06.1998 року ОСОБА_3 в цілому на праві приватної власності належить домоволодіння ,розташоване за адресою: м.Одеса вул. Героїв Комсомольців,18-е (а.с.25).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України , обставини встановлені судовим рішенням у цивільній ,господарській або адміністративній справі ,що набрало законної сили ,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 16.03.2015 року , відповідно до технічного паспорта на домоволодіння від 20.03.2008 року, у домоволодінні № 18-є , були здійснені самочинні прибудови: літ.а-2, гаражу літ.М та літ. Ж збільшених на 25,2 кв.м., житлової прибудови літ. А-1 2-й поверх, та вбиральні літ. Н, що в установленому законом порядку в експлуатацію не вводились. В результаті проведеної самовільної реконструкції домоволодіння розташованого за адресою: м. Одесі вулиця Героїв Комсомольців 18/Є, не є тотожнім домоволодінням, технічні характеристики якого були відображені в технічному паспорті, складеному 30.11.1997 року та свідоцтві на право власності від 15.06.1998 року № 2-1129.Спірне домоволодіння було реконструйовано у період перебування сторонами у шлюбі (а.с.16-24).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надані ,а матеріали справи не містять докази належності земельної ділянки, на якій розташоване спірне домоволодіння позивачу .

Відповідно до ч.2 статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудови земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вірно посилався на положеня ч. 1 ст. 328, ч.1 ст. 331 ЦК України.

Матеріали справи не містять докази визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали ,використані при будівництві спірного домоволодіння.

Позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані ,а матеріали справи не містять докази набуття позивачем права забудовника спірного домоволодіння та права введення його в експлуатацію.

Перебування позивача з відповідачем у шлюбі та здійснення в період шлюбу реконструкції спірного домоволодіння не свідчить про безспірне право позивача як забудовника спірного домоволодіння, за умови відсутності на підтвердження цього письмових доказів та наявності заперечення відповідача.

Суд першої інстанції вірно посилався на те, що позивач не позбавлений права та можливості звернутися до суду з відповідним позовом про визнання права на будівельні матеріали ,використані при будівництві спірного домоволодіння та права забудовника спірного домоволодіння .

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі обєктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо недослідження судом першої інстанції належним чином усіх обставин справи та ненадання належної оцінки правовідносинам ,які склалися між сторонами не заслуговують на увагу , оскільки судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи , в мотивувальній частині рішення суду вірно наведено правове обґрунтування відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307,п.1 ч.1 ст. 308, 315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7