Справа № 634/976/16-ц
Провадження № 2/634/33/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.

за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 04.04.2015 року ОСОБА_4.

ОСОБА_4 являється її рідною тіткою, після її смерті 04.04.2015 року, відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул.Дружби, буд.106, с.Нова Чернещина Сахновщинського району Харківської області. Спадкоємцями померлої ОСОБА_4, є її чоловік ОСОБА_5, а також позивачка - ОСОБА_2 Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

26.12.2015 року позивачка звернулася до Сахновщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса ОСОБА_6 від 26.12.2015 року, яка розглянула документи для оформлення спадщини, підтвердила у постанові факт родинних відносин між нею, як племінницею, та спадкодавцем ОСОБА_4, але позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як позивачка не прийняла юридично спадщину у встановленому законом шестимісячного строку, хоча вступила в права спадкоємця фактично.

Представник позивачки зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, пов»язаних з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, для вчинення цих дій. Обставини, які склалися у її житті не дали можливості оформити прийняття спадщини у встановлений законом строк, але позивачка фактично прийняла спадщину.

Тому, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 04 квітня 2015 року її тітки ОСОБА_4

Представник позивачки в судовому засіданні, позов підтримала, просила задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні з заявленим позовом не погодилися, також надали письмове заперечення проти позову, просили відмовити в позовних вимогах повністю, оскільки позивачем не доведено наявність поважних причин, пов»язаних з об»єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено що 04 квітня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 489995.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить із наступних положень закону. Так, у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість у судовому засіданні встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини, після померлої ОСОБА_4, не подавала до нотаріальної контори заяви.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У той же час, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування.

Виникнення у нього права на спадкування за законом, залежить виключно від дій спадкоємців попередньої черги та, лише у разі відмови тих від спадщини, неприйняття ними спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, як правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця.

У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за законом йому слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за заповітом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину і в порядку спадкування за законом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Виписане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12, яка за ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка як спадкоємець не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна, щоб спадкувати, позивачка, у встановлений законом строк, повинна була подати до нотаріальної контори заяву про таке бажання, проте вона цього не зробила.

Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивачка вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч.1 ст.1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом.

Позивачка просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 04 квітня 2015 року ОСОБА_4

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що в її житті склалися обставини, які не дали можливості юридично оформити прийняття спадку у встановлений законом строк.

Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем за законом наступних черг, та має право одержати право на спадкування за законом на підставі рішення суду разом із спадкодавцем першої черги ОСОБА_5, оскільки вона протягом тривалого часу постійно опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_4, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані, а ОСОБА_5, чоловік померлої ОСОБА_4, - спадкоємець першої черги з 2008 року також був на протязі тривалого часу тяжко хворий.

Чоловік спадкодавця ОСОБА_4І ОСОБА_5 спадщину після смерті своєї дружини прийняв, оскільки на час смерті мешкав разом з нею. ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався. ОСОБА_5 помер 18.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №514170.

Підставами для пропуску строку прийняття спадщини на думку позивачки стала хвороба членів сім»ї, а саме свекрухи ОСОБА_7 та свекра ОСОБА_8, за якими остання здійснювала медичний догляд.

На посилання позивачки, що вона здійснювала медичний догляд за хворими родичами і не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини, то ОСОБА_2 не надано до суду доказів, що вона має певну медичну освіту і в родині були відсутні інші повнолітні члени сім»ї, які б могли опікуватися важко хворими родичами. За хворими міг доглядати їх син, ОСОБА_9, або інші члени родини.

Стосовно роботи в умовах ненормованого робочого дня, чи ненормованого робочого тижня, то законодавець не визначає в жодному діючому нормативному акті такий вид нормування праці і його умови. Тому про, що можуть свідчити відповідні довідки, надані працедавцем ОСОБА_2 встановити не можливо і саме на яких умовах вона виконувала відповідну роботу, також встановити не можливо.

Подання заяви про відмову від спадщини є правом спадкоємця, а її відсутність не може підтверджувати або спростовувати наявність у спадкоємця волевиявлення щодо прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивачка, такими не є. Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивачка не навела.

Об»єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій по з»ясуванню змісту заповіту чи поданню до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті 04 квітня 2015 року ОСОБА_4 не було.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Враховуючи викладене позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини після смерті 04 квітня 2015 року ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1225, 1261,1268 ,1272 -1275 , 1296-1298 ЦК України , ст.ст. 57, 79, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Копія вірна.Суддя