У х в а л а

06 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року, клопотання про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а :

Суди розглядали справу неодноразово.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 11 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив частково: стягнув з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 40 тис. 586 грн 70 коп.; розподілив судові витрати.

Апеляційний суд Хмельницької області рішенням від 09 лютого 2017 року змінив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2016 року в частині визначення розміру середнього заробітку, зменшивши суму стягнення до 28 тис. 935 грн 28 коп.; розподілив судові витрати; у решті рішення суд залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 березня 2017 року відмовив ПАТ КБ «Приватбанк» у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

21 червня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах частини другої статті 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

На підтвердження зазначеної підстави перегляду вказаного судового рішення суду касаційної інстанції заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 березня 2017 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для зменшення розміру стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, урахувавши розмір недоплаченої суми та істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та керуючись принципом співмірності та справедливості. При цьому суд узяв до уваги співвідношення суми, яка не була своєчасно виплачена позивачу з вини відповідача, суми його середньомісячного заробітку, що складає 80 %, а також розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

У наданій постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року, на яку посилається заявник, міститься правовий висновок про право суду зменшити розмір середнього заробітку, який повинен сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем щодо розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення такого спору після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв'язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум. Разом з тим необхідно взяти до уваги і такі обставини, як: розмір недоплаченої суми; істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника; обставини, за яких було встановлено наявність заборгованості; дії відповідача щодо її виплати.

Таким чином, судове рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не суперечить викладеному у зазначеній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Отже, відсутні й правові підстави для зупинення виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року відмовити.

Клопотання про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко