Справа № 182/6386/16-ц
Провадження № 2/0182/2219/2017
У Х В А Л А

Іменем України

13.07.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, Приватного підприємства "Дніпрянка" до ОСОБА_2 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2016 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2016 року позивачу було надано строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява подана з порушенням п.6 ч.2, ч.4 ст.119 ЦПК України. А саме: позивачем зазначено ОСОБА_1, однак до позовної заяви додано ксерокопію довіреності № 763 від 30 листопада 2015 року, згідно якої ПП „Дніпрянка доручила ОСОБА_1 вести справу ПП „Дніпрянка. У позовній заяві є посилання на те, що співучасники за договором про спільну діяльність можуть доручити вести справу одному із співучасників і посилаються саме на довіреність № 763 від 30 листопада 2015 року. Тому, позивачу необхідно було уточнити в чиїх інтересах ОСОБА_1 звертається до суду: в своїх чи в інтересах ПП „Дніпрянка за довіреністю № 763 від 30 листопада 2015 року.

06 грудня 2016 року від ОСОБА_1 на адресу Нікопольського міськрайонного суду на виконання вищевказаної ухвали надійшло уточнення до позовної заяви, відповідно до якого ОСОБА_1, в порядку ст. 32 ЦПК України, в якості співучасника зазначила директора ПП "Дніпрянка" ОСОБА_3

Суддя, розглянувши уточнення до позовної заяви вважав за необхідне позов залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Законом України "Про судовий збір" передбачено, що сума судового збору за вимогу майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менш 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову визначена в розмірі 237 600 грн. 00 коп. (двісті тридцять сім тисяч шістсот грн. 00 коп.). В порушення наведених вимог закону, в даному випадку позовна вимога майнового характеру жодним із позивачів сплачена судовим збором не була.

Оскільки ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, то відповідно до ЗУ "Про судовий збір", вона звільнена від сплати судового збору. В той час, коли пільги щодо звільнення від сплати судового збору директора ПП "Дніпрянка" ОСОБА_3 - відсутні. Тому уточнену позовну заяву залишено без руху для сплати позивачем ПП "Дніпрянка" судового збору в розмірі 2376 грн. 00 коп. (дві тисячі триста сімдесят шість грн. 00 коп.) за вимогу майнового характеру.

ОСОБА_1 вищевказану ухвалу отримала та 04 січня 2017 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду повторно надала уточнення до позовної заяви, в якому просить вважати як "Співучасник - позивача".

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна було повернуто позивачу, оскільки передбачені недоліки ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 26 грудня 2016 року щодо сплати судового збору позивачем ПП "Дніпрянка" в розмірі 2376 грн. 00 коп. (дві тисячі триста сімдесят шість грн. 00 коп.) за вимогу майнового характеру виконані не були.

26 січня 2017 року ОСОБА_1, не погодившись з ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 06 січня 2017 року, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено з тих підстав, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1, але не було враховано ту обставину, що уточнення на виконання ухвали були подані та підписані не лише ОСОБА_1, а й директором ПП "Дніпрянка" ОСОБА_3 В той час, коли ухвала Нікопольського міськрайонного суду від 26 грудня 2016 року була направлена для виконання лише ОСОБА_1 А для виконання директору ПП "Дніпрянка" ОСОБА_3 ухвала направлена не була.

Тому, на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ПП "Дніпрянка" до ОСОБА_2 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна були повернуті до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 05 травня 2017 року викладені вимоги в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року щодо зазначення в якості позивача директора ПП "Дніпрянка" ОСОБА_3 були виконанні та вищевказана ухвала ОСОБА_1 та ПП Дніпрянка була направлена, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.79-80).

17 травня 2017 року ОСОБА_1, не погодившись з ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року, подала апеляційну скаргу (а.с.81-82).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року дану справу було повернуто до Нікопольського міськрайонного суду на підставі того, що позивачем оскаржується ухвала про залишення без руху позовної заяви, що не передбачено ст. 293 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до такого.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1, ПП "Дніпрянка" до ОСОБА_2 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна для наданнястроку для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Однак, ОСОБА_1, не погодившись з вищевказаною ухвалою, подала апеляційну скаргу. В той час, коли ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Статтею 293 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал, які підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 2 ст. 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, Приватного підприємства "Дніпрянка" до ОСОБА_2 про відшкодування доходів від безпідставно набутого майнаповернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4