АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1505/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ПАТ «РОДОВІД БАНК» на ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 19 травня 2017 року у справі за скаргою ПАТ «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_7,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Звенигородського МВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області ОСОБА_6 при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25.04.2017 №2990 та скасувати вказане повідомлення, мотивуючи про те, що заявник звернувся до ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Ватутінським міським судом у цивільній справі №690/8/15-ц за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 28.04.2017 скаржник отримав оскаржене повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав того, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску, який передбачено ч.2 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження». Скаржник вказує, що відповідно до зазначеної норми права від сплати авансового внеску, крім інших, звільняються також державні органи. АТ «РОДОВІД БАНК» в розмірі 99,99 % належить державі в особі Міністерства фінансів України, який є центральним органом виконавчої влади і, здійснюючи право власника, формує його органи управління в повному складі із представників Держави, тобто є державним органом. На підставі ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набув всіх повноважень органів управління АТ «РОДОВІД БАНК» з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, а його уповноваженій особі делеговані повноваження вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління АТ «РОДОВІД БАНК». Таким чином, на думку скаржника, АТ «РОДОВІД БАНК», згідно з ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», як стягувач при примусовому виконанні рішення на підставі виконавчого документа, звільнений від сплати авансового внеску, як державний орган.

Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.05.2017 дану скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, скаржник подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення скарги у справі. В обґрунтування вказано на доводи, аналогічні викладеним у скарзі, та на те, що скаржник є державним органом, оскільки належить державі. Згідно розпорядження КМУ «Про утворення санаційного банку» особу скаржника було створено державою в особливому порядку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

При судовому розгляді встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11.01.2017 у цивільній справі за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_7 стягнуто з відповідача на користь позивача суму простроченої заборгованості за кредитним договором від 04.04.2007 у розмірі 9 288,00 доларів США, що еквівалентно 278 732,88 грн. Ватутінським міським судом Черкаської області 26.01.2017 видано відповідний виконавчий лист.

Згідно матеріалів виконавчого провадження представник банку звернувся до Звенигородського МВ ДВС ГУЮ у Черкаській області із заявою про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2017 на підставі вказаного вище виконавчого листа. У вказаній заяві представник банку вказав, що, на його думку, при примусовому виконанні рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно з ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач звільнений від сплати авансового внеску.

Старшим державним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_6 на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.04.2017 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску, який передбачений ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження». Це повідомлення надіслано на адресу скаржника 25.04.2017.

Розпорядженням КМУ від 14.09.2011 №880-р «Про утворення санаційного банку» створено санаційний банк на базі ПАТ «РОДОВІД БАНК», який набув статусу такого банку з моменту видачі НБУ йому ліцензії санаційного банку. Згідно з постановою правління НБУ від 25.02.2016 №107 АТ «РОДОВІД БАНК» визнано неплатоспроможним та управління банком передано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.04.2017 органом управління АТ «РОДОВІД БАНК» є ОСОБА_8 - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Як вірно вказано судом першої інстанції, відповідно до п. 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, який набрав чинності з 05.10.2016, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на те, що скаржник звернувся до Звенигородського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Черкаській області із заявою про відкриття виконавчого провадження 11.04.2017, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Згідно абз. 8 ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі звернення до органів державної виконавчої служби, крім інших, від сплати авансового внеску також звільняються державні органи (що становить суть доводів скаржника у даній справі).

У даному випадку стягувач є публічним акціонерним товариством.

Згідно ч.1 ст.152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. За змістом положень глави 8 ЦК України господарське товариство є підприємницьким товариством. Частиною 1 статті 153 ЦК України передбачено, що акціонерне товариство може бути створене, зокрема, державою в особі уповноваженого органу.

Також згідно ч.2 ст.167 ЦК України держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом; ст.170 ЦК України - держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Далі, згідно ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги; банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

На підставі викладених вище норм законодавства, враховуючи те, що орган державної влади це елемент механізму держави, який виконує її певні функції, колегія суддів не знаходить підстав для висновку про те, що підприємницьке товариство (у даному випадку - банк), яким володіє або яке створила держава, є її органом, що втілює в життя ту чи іншу функцію держави.

Згідно до вимог ст. 326 ЦК України вбачається, що управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими субєктами.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема ст. 22 ГК України, фактичних користувачів державного майна можна розділити на три категорії : господарюючі субєкти державного та недержавного секторів економіки та негосподарюючі субєкти. При цьому, господарські товариства (яким і є по суті даний банк) відносяться до категорії користувачів державного майна як господарюючого субєкту недержавного сектору економіки.

Вищевказане спростовує посилання апелянта на те, що наявність в статутному фонді банку майна, яке належить на праві власності державі, автоматично надає цьому господарському товариству статусу державного органу з відповідними правовими преференціями перед іншими господарськими товариствами, що мають майно на праві приватної чи колективної форми власності.

Отже, підстав для звільнення скаржника від сплати авансового платежу у порядку ЗУ «Про виконавче провадження» немає, а висновки суду першої інстанції у даній справі є правильними.

Колегія суддів враховує, що апеляційні доводи у справі правильності висновків суду не спростовують, оскільки не доводять факт здійснення банком-скаржником функцій держави та не підтверджують те, що банк, який належить державі, є державним органом, який налічений тим чи іншими функціями держави.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 373 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 19 травня 2017 року у справі за скаргою ПАТ «РОДОВІД БАНК» на дії старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :