Справа №705/1029/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Шевченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Умань заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2017 було ухвалене заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області в цивільній справі № 705/1029/17, 2/705/1017/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Суд вирішив: Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.06.2011 року у розмірі 14243,51 (чотирнадцять тисяч двісті сорок три) грн. 51 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн..

10.07.2017 року (вх. № 14189) відповідач ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про перегляд вказаного вище заочного рішення. В заяві просить суд: «…Скасувати заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року, ухвалене у цивільній справі № 705/1028/17; 2/705/1017/17, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду у загальному порядку…». Посилається на те, що ухвалюючи рішення суд допустив помилку у встановлені фактичних обставин справи. Вказане рішення прийняте за її відсутності у судовому засіданні та без врахування її доводів і заперечень, чим порушено її право на судовий захист. В заочному рішенні від 04.07.2017 року суд зазначив, що вона на протязі двох місяців не вирішила питання з приводу надання правової допомоги, при цьому судом не прийнято до уваги, що заяву з проханням відкласти розгляд справи, призначеної на 04.07.2017 року, у звязку з необхідністю вирішити питання про надання їй правової допомоги, вона подала до канцелярії суду в другій половині дня 03.07.2017 року, і до 09-30 (час призначення справи) не змогла вирішити цього питання. Ця обставина є поважною причиною для відкладення справи. 04.05.2017 року вона приймала свою участь у судовому засіданні та підтримала свою заяву про відкладення розгляду справи. Судом зазначено, що після відкриття провадження у справі їй було запропоновано до 04.05.2017 року подати свої заперечення стосовно позову, однак з березня 2017 року вона не скористалася цим своїм правом. З 04.05.2017 року вона приймала міри щодо досудового врегулювання спору та внесла до Банку кошти в загальній сумі 5 098,96 грн. Більше заплатити вона не змогла через відсутність коштів та недобросовісної поведінки представників банку, які вимагали внести залишок коштів однією сумою і запевнили її, що тільки в цьому випадку банком буде направлено до суду заяву про залишення позову без розгляду. Ці є працівники відмовлялися повідомити суд про часткове погашення боргу. Виписку про рух коштів вона змогла отримати лише в кінці робочого дня 03.07.2017 року. Ця обставина і стала причиною не подачі заперечення на позов у визначений судом період часу. 03.07.2017 року вона вирішила приймати участь у судовому засіданні через представника і мала надію, що ознайомившись з матеріалами справи ним і буде подано відповідне заперечення. Таким чином, стягнута з неї рішенням суду від 04.07.2017 року сума заборгованості в розмірі 14243,51 грн. не відповідає її фактичному розмірі на день ухвалення рішення. Суд, розглянувши 04.07.2017 року справу без її участі та без участі представника Банку, не встановив чи приймались міри по позасудовому врегулюванню спору, що вказує на поверхневість рішення суду. Крім того, судом не досліджено та не прийнято до уваги, що на день підпитання анкети заяви на видачу дебетової картки, а не кредитної, їй виповнилося 16 років та вона мала неповну цивільну дієздатність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану заяву про перегляд заочного рішення і просили скасувати його.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи,- не зявився, однак на адресу суду подав заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому зазначив, що заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. В запереченні вказано, що не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувалися судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вимоги ст.131 ЦПК України, відповідач, посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті. ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що на день підписання анкети заяви на видачу дебетової картки, а не кредитної, їй виповнилося 16 років та вона мала неповну цивільну дієздатність. Дійсно зазначена відповідачем заява була підписана до досягнення нею повноліття. Але в момент підписання анкети заяви відповідачу кредитний ліміт на картковий рахунок не встановлювався. Кредитну картку ОСОБА_1 було видано після досягнення нею повноліття 06.06.2013 року. Відповідачем не надано належних доказів виконання зобовязань за договором. Всі твердження відповідача зазначені у заяві є надуманими і повністю спростовуються доказами по справі і не впливають на зміст ухваленого рішення. ПАТ КБ «ПриватБанк» не заперечує факту внесення платежів відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Але зазначені в заяві про перегляд заочного рішення суми були внесені на рахунок вже після звернення позивача з позовом до суду. Також, розмір коштів виявився недостатнім для повного погашення заборгованості за даним кредитом. Крім того, ухвалення судового рішення не зупиняє нарахування відсотків, передбачених кредитним договором, тому розмір заборгованості на сьогоднішній день є значно більшим ніж був заявлений в позовній заяві. На цих підставах, просив суд заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Суд, заслухавши думку заявника, взявши до уваги заперечення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали заяви і цивільної справи в частині, що стосується предмету заяви, при вирішенні питання щодо скасування заочного рішення враховує такі мотиви.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 232 ЦПК України - заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при наявності двох умов :

- поважність причин неявки в судове засідання, про які відповідач не мав можливості повідомити суду;

- встановлення судом, що докази на які посилається відповідач, мають істотне значення для вирішення справи.

З досліджених судом матеріалів цивільної справи № 705/1029/17; 2/705/1017/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вбачається, що про розгляд справи в судовому засіданні 04.05.2017 року відповідачу ОСОБА_1 був направлений судовий виклик (а.с.45), копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками за адресою її місця проживання (а.с.44), зазначеною в позовній заяві: АДРЕСА_1. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (яке повернулось на адресу суду 29.03.2017 року за вх. № 6764) ОСОБА_1 отримала судовий виклик до суду 24.03.2017 року особисто.

04.05.2017 року відповідач ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні та підтримала свою заяву про відкладення справи розглядом, в звязку з тим, що має намір вирішити спірне питання мирним шляхом, що підтверджується журналом судового засідання від 04.05.2017 року (а.с.48). Після судового засідання позивачу було вручено судову повістку про виклик її у суд в якості відповідача на 09 год. 30 хв. 04.07.2017 року, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик у суд від 04.05.2017 року (а.с.49).

Відповідно до клопотання від 03.07.2017 року про відкладення судового засідання, відповідач ОСОБА_1 просила відкласти судове засідання в звязку з тим, що бажає приймати участь у розгляді справи. Зазначила, що самостійно не в змозі захистити свої права та інтереси в суді, тому їй необхідно укласти договір з юристом, який буде представляти її інтереси в суді (а.с.53).

При цьому, відповідач ОСОБА_1 жодних документів до заяви не долучила. Будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, сама в судове засідання не зявилася, неможливість явки представника відповідача в судове засідання не перешкоджає відповідачу зявлятись в судові засідання.

До заяви про перегляд заочного рішення суду відповідач ОСОБА_1 долучила виписку по картці/рахунку 595374 і додатковим рахункам договору за період з 01.02.2017 по 03.07.2017 року, виданою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03.07.2017 року (14 год. 57 хв.). При цьому, вказані докази того, що нею були прийняті міри по частковому погашенні боргу та приймались міри по врегулюванні спору в позасудовому порядку, відповідачем не були долучені до її заяви від 03.07.2017 року та не були надані суду в судовому засіданні 04.07.2017 року.

Посилання на те, що суд при ухваленні заочного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права та не врахував, що з боку ОСОБА_1 не було порушень виконання умов кредитного договору - безпідставні. При цьому в обґрунтування своїх тверджень ОСОБА_1 істотних доказів не надала і не вказала на джерела їх витребування. ОСОБА_1, за час провадження у справі з моменту звернення позивачем до суду з відповідним позовом, мала можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити відсутність підстав для задоволення позову, в стадії судового розгляду справи. Небажання відповідача ОСОБА_1 надати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема через ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, що надані позивачем у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Тому відповідачем не надано жодних доказів, які судом не були враховані для правильного вирішення справи на момент винесення судом заочного рішення, і не наведено у заяві таких доказів, які б підтверджували заперечення відповідача проти позовних вимог позивача. При цьому, сама відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення суду вказує, що нею не погашено борг у повному обсязі в звязку з браком коштів, тобто визнає факт наявності заборгованості на момент подання позивачем позову до суду.

Згідно з ч. 3 ст.232 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, оскільки під час судового засідання не були визначені існуючі докази відповідача ОСОБА_1, які б підтверджували її заперечення проти вимог позивача і мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст.232 ЦПК України в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 208-210, 230-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області в цивільній справі № 705/1029/17, 2/705/1017/17 за позовомПублічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу ОСОБА_1, що заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області в цивільній справі № 705/1029/17, 2/705/1017/17 за позовомПублічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дати проголошення цієї ухвали, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час її проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко