АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 654/504/17-ц Головуючий в І інстанції: Ширінська О.Х. Номер провадження: 22-ц/791/1311/17 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВейтас І.В.,
суддів: Колісниченка А.Г.,
Радченка С.В.,
секретар - Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що 17.12.2008 року ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», та ОСОБА_5 уклали кредитний договір №13/д-О8, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн та зобов'язався на умовах та в строки передбачені договором повернути кредит виплачувати проценти за його користування, сплачувати комісію та інші передбачені договором платежі.

17.12.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором, між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №13/д-О8/S-1, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання позичальником всіх своїх зобов'язань за кредитним договором.

Посилаючись на те, що позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути солідарно з позичальника та поручителя на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 13753,86 грн, що складається з: 3787,54 грн - заборгованість за кредитом; 3750,02 грн - заборгованість по простроченим відсоткам; 6211,30 грн - заборгованість по пені, а також судові витрати по справі у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, публічне акціонерне товариство «Кредобанк» в апеляційній скарзі вказує, що згідно з умовами кредитного договору (п.7.1), встановлено строк дії кредитного договору, який передбачає, що кредитний договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Аналогічні положення містяться у договорі поруки. Таким чином, банк вважає, що на момент пред'явлення позову строк позовної давності не пропущено, так як строк виконання кредитного зобов'язання, який обумовлений моментом повного і належного його виконання, не сплив. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_6, посилаючись на необґрунтованість доводів ПАТ «Кредобанк» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суду без змін.

Сторони до судового засідання не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ПАТ «Кредобанк» в апеляційній скарзі просило розгляд справи провести без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скарга ПАТ «Кредобанк» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2008 року між ВАТ «Кредобанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №13/д-О8, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 4000 грн., а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.5-7) .

17.12.2008 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки №13/д-О8/S-1, за умовами якого останній несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов'язання (а.с.8) .

Відповідно ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами кредитного договору, кінцевим строком повернення є 01.12.2011 рік (а.с.5).

Згідно розрахунку заборгованості за договором, наданого позивачем, останній місячний платіж ОСОБА_5 здійснив у липні 2009 року (а.с.16-18).

До матеріалів справи долучено та підшито заяву ОСОБА_7, який діє від імені відповідача ОСОБА_6 про застосування строків позовної давності, яка відповідно до ст. 257 ЦК України скінчилась 01.12.2014 року, оскільки строк дії договору закінчився 01.12.2011 року (а.с.46).

Банк звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 01.03.2017 року (а.с.1), тобто поза межами встановленого ст.257 ЦК України.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності ним не пропущено через зазначення у договорі, що він діє до виконання сторонами всіх зобов'язань за договором, виходячи з наступного.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки, платіж за кредитним договором відповідачем ОСОБА_5 було здійснено 03.07.2009 року, то право на звернення до суду із позовом, щодо стягнення простроченої заборгованості виникло у позивача з 1 серпня 2009 року, а щодо повернення всієї суми кредиту з 01.02.2011 року.

Отже звернувшись до суду у березні 2017 року позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів, нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а також правовим позиціям висловленим Верховним Судом України, в постанові від 06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13) та постанові від 03 червня 2016 року (справа № 6-31цс15)

Також колегія суддів погоджується із висновком суду, що зобов'язання за договором поруки №13/д-О8/S-1 від 17.12.2008 року є припиненим, оскільки позивачем в порушення ч.4 ст.559 ЦК України протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: А.Г.Колісниченко

С.В.Радченко