Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/504/17
Провадження № 2/321/268/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мосієнко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, що сплачує відповідач ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі з 300 грн. на 700 грн. Позов мотивований тим, що на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн. На даний час мінімальна заробітна плата збільшилася та з 01 січня 2017 року становить 3200 грн., що на думку позивача є підставами для збільшення розміру стягуваних аліментів. Позивач вважає, що на даний час розмір аліментів, які стягуються на її користь на утримання дитини є недостатнім для нормального виховання і матеріального забезпечити дитини, а тому, посилаючись на положення ст. ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, просила суд, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, проте її представник ОСОБА_4 надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Наполягає на задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, проте надав письмові заперечення, у відповідності до яких вказав, що на даний момент він не працює, намагається заробляти на життя випадковими заробітками, свого житла не має, проживає в будинку своєї матері, яка є пенсіонеркою, разом з сестрою, інвалідом 2 групи. Практично всі зароблені ним кошти витрачаються на сплату комунальних послуг, придбання харчів, одягу та сплаті аліментів, тощо. Крім того зазначив, що позивачка не надала суду доказів тому, що з моменту винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів відбулись зміни матеріального або сімейного стану когось з них, погіршилось або поліпшилось здоровя. Внаслідок зазначеного, просив суд в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада -1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

На підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 були стягненні аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі розмірі 300 грн. з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 лютого 2015 року.

Довід відповідача про те, що позивач не довела суду, що її або його матеріальний стан змінився, у звязку з чим не було підстав для визначення розміру аліментів у сумі 700 грн. щомісячно, не може бути прийнятий судом з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 300 грн. на дитину (березень 2015 р.) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 300 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами.

Згідно з офіційної інформації Держстату України від 30 березня 2017, середня місячна заробітна плата у Запорізькій області у січні, лютому 2017 року становить 5831 грн., та 5954 грн. відповідно, а згідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості.

Крім того, відповідач просить відмовити позивачці в задоволенні вимоги про збільшення розміру стягуваних з нього аліментів в сумі 700 грн. виходячи з того, що він проживає в будинку своєї матері, яка є пенсіонеркою, разом з сестрою, інвалідом 2 групи, проте не наводить жодних доказів на обґрунтування своїх доводів, тобто позивачем не доведено,. Що він дійсно спільно проживає з вказаними особами, що вони перебувають на його утриманні.

Тобто, наведені відповідачем доводи не дають обґрунтованих підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивачці.

В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матірю, і так чи інакше, обовязок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей,навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 300 гривень на утримання сина є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач ОСОБА_2 на утримання своєї дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, тощо.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 300 грн. на 700 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 88, 208-209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір в сумі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5