Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 2-130/11 Головуючий у 1-й інстанції: Колесник С.Г.
Провадження № 22-ц/778/2576/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві представник ПАТ «Дельта Банк» зазначав, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2012р. позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АТ „Дельта Банк заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 989 446,28 грн. та судові витрати в сумі 1 820,00 грн.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 12.06.2012р.

Виконавчі листи видані ПАТ «Дельта Банк» 17 січня 2017р., тому Банк позбавлений можливості предявити виконавчі документи до виконання, оскільки у листах зазначений строк предявлення до виконання до 12 червня 2015р.

Крім того, у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації у Банку, і в подальшому - процедури ліквідації, було здійснено ряд перевірок та інвентаризації кредитних справ (балансу), що спричинило звільнення працівників та втрату документації банку, відсутність належного контролю за виконанням судових рішень.

Посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ «Дельта Банк» просив суд: визнати причини пропуску строку для предявлення до виконання виконавчих листів по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором поважними, поновити строк для предявлення до виконання виконавчих листів по вищевказаній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив із того, що причинами поважності пропуску строку для предявлення виконавчого документу заявник зазначив процедуру ліквідації банку, яка потягнула ряд перевірок та інвентаризації балансу банку, що, в свою чергу, призвело до відсутності контролю за виконанням судових рішень. Проте, під час розгляду справи, АТ «Дельта Банк» 16 липня 2010 року зверталося до суду з заявою про заміну позивача у справі в звязку з укладанням договору про передачу йому кредитних зобовязань від ТОВ «Укрпромбанк», після чого представники заявника приймали участь у справі, а також клопотали про розгляд справи у їх відсутність, а тому у відповідності до вимог ст. 27 ЦПК України мали всі передбачені законом можливості користуватися своїми процесуальними правами, в тому числі і отримувати виконавчі листи. З червня 2012 року до 10 січня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» з жодною заявою про видачу виконавчих листів та судового рішення по вказаній справі не зверталось. Тобто, заявник пропустив строк для предявлення виконавчого документа до примусового виконання без поважних причин, а поважних причин пропуску строку заявником суду не вказано.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону судове рішення першої інстанції не відповідає.

За положеннями ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, за ч. 1 ст. 371 ЦПК України підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні вказаних у заяві підстав для поновлення строку та наявних доказів.

Як зазначено в узагальненні судової практики, здійсненої 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред'явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2012р. позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АТ „Дельта Банк заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 989 446,28 грн. та судові витрати в сумі 1 820,00 грн. (т. 1, а.с. 218-219).

Зазначене судове рішення набрало законної сили 12.06.2012р.

Представник ПАТ «Дельта Банк» не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Даних про отримання ПАТ «Дельта Банк» копії вищевказаного рішення матеріали справи не містять.

12 січня 2017р. представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів по вищевказаній справі (т. 1, а.с. 225).

Виконавчі листи були видані ПАТ «Дельта Банк» 17 січня 2017р., у листах зазначений строк предявлення до виконання до 12 червня 2015р. (т. 1, а.с. 231, 232).

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, ПАТ «Дельта Банк» посилалось на те, що у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації у Банку, і в подальшому - процедури ліквідації, було здійснено ряд перевірок та інвентаризації кредитних справ (балансу), що спричинило звільнення працівників та втрату документації банку, відсутність належного контролю за виконанням судових рішень. В цій частині доводи заяви проаналізовані судом та дістали правової оцінки.

Проте, представник заявника також посилався і на те, що виконавчі листи були видані ПАТ «Дельта Банк» лише 17 січня 2017р., тобто поза межами встановлено строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, що позбавило Банк можливості реалізувати свої права на стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 кредитної заборгованості.

Але суд першої інстанції не проаналізував та не надав правової оцінки вказаним обставинам, на які посилався у заяві представник ПАТ «Дельта Банк».

За таких обставин, колегія суддів за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції вважає, що ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року у цій справі не можна вважати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до абз. 3 п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Отже, питання про розподіл суми судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» на оскаржувану ухвалу, має бути здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2017 року у цій справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: