Справа № 199/8059/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання договору факторингу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Кей-Колект» та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання договору факторингу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 03 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, за умовами якого банк надав позивачці кредит в розмірі 40 000,00 доларів США на умовах платності та повернення.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 0/П, відповідно до умов якого остання зобов'язувалась солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором.

Також, з метою забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №0/0/3 від 03 жовтня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі під №9308, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю - АКІБ «Укрсиббанк» належне їй на праві власності майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

11.06.2012 року на підставі договору факторингу №4 ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

При цьому, ще до укладення договору факторингу рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2012 року солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» стягнута заборгованість за кредитним договором №0 від 03 жовтня 2007 року станом на 01 серпня 2011 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 299 027,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 45 287,10 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 708,16 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 425,85 грн., а всього 353 448 (триста п'ятдесят три тисячі чотириста сорок вісім) грн. 16 коп.

Позивачі зазначають, що відповідно до умов п. 1.6 договору іпотеки №0/0/3 предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекадавця.

Згідно з п. 4.2. договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставах: рішення суду. виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»;з інших, передбачених законодавством України підстав.

Відповідно до умов п.5 договору іпотеки сторони досягай згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

П.5.2.1 передача шотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»;

П.5.2.2. отримання іпотеко держателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

У договорі іпотеки від 03.10.2007 року відсутній запис про можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Незважаючи на це, 25.04.2016 року TOB "Кей-Колекг" звернулось до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою з реєстраційним номером: 14381886 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29479074 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_2 вважає, що такими діями відповідач порушив її права, як власника, тому просила суд скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (Код ) та запис про право власності №14381886 від 25.04.2016 року, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, індексний номер 29479074 від 29.04.2016 року.

Також позивачі зазначили, що за договором факторингу №4 від 11.06.2012 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та TOB «Кей-Колект», право вимоги за такими кредитними договорами передано TOB «Кей-Колект», яке вправі було надавати фінансові послуги з факторингу. Однак, як вбачається із даних списку небанківських фінансових установ, національного оператору поштового зв'язку (з переліком валютних операцій), які отримали генеральну ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, у ньому відсутній відповідач TOB «Кей-колект» та даних про отримання ними згаданої генеральної ліцензії нема.

З огляду на відсутність у TOB «Кей-колект» генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, а також те, що позичальник за договором кредиту є фізичною особою, а не суб'єктом господарювання, банк не вправі був укладати спірний договір в частині передачі прав вимоги до позивача за валютними кредитними договорами, а про передачу саме таких вимог за валютними договорами, укладеними між банком та позивачем, йдеться у повідомленнях-вимогах TOB «Кей-Колект» позивачу про погашення заборгованості.

Зважаючи на вказане, позивачі просили визнати недійсним договір факторингу №4 від 11.06.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в частині відступлення Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 03.10.2007 року.

Також позивачі просили витребувати у відповідача ТОВ «Кей-Колект» квартиру АДРЕСА_3.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково зазначила, що ОСОБА_2 передано в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк», як іпотекодержателю, належне їй на праві власності нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3. Пунктом 4.5 Договору іпотеки встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Пунктом 5.1. розділу 5 договору іпотеки «Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя» сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (пункт 5.2.1 розділу 5 Договору іпотеки). Тобто, договором іпотеки чітко визначений спосіб позасудового врегулювання, який може бути здійснено виключно на підставі окремого договору про задоволення вимог.

Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_5 проти позову заперечував, підтримавши надані до матеріалів справи письмові заперечення та просив відмовити у його задоволенні, а також зазначив, що застереження, яке зазначено у розділі 5 договору іпотеки, це і є окремим договором, про який йде мова у зазначеному розділі.

Представник відповідача ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_6 проти позову заперечувала, надала письмові заперечення та у судовому засідання пояснення, аналогічні викладеним у письмових поясненнях.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, з умовами якого банк надав позивачці кредит в розмірі 40 000,00 доларів США на умовах платності та повернення.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 0/П, відповідно до умов якого остання зобов'язувалась солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №0/0/3 від 03 жовтня 2007 року, який зареєстрований в реєстрі під №9308, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю - АКІБ «Укрсиббанк» належне їй на праві власності майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2012 року солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» стягнута заборгованість за кредитним договором №0 від 03 жовтня 2007 року станом на 01 серпня 2011 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 299 027,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 45 287,10 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 708,16 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 425,85 грн., а всього 353 448 (триста п'ятдесят три тисячі чотириста сорок вісім) грн. 16 коп.

11.06.2012 на підставі договору факторингу №4 ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

25.04.2016 року TOB «Кей-Колекг» звернулось до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою з реєстраційним номером: 14381886 про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29479074 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності та предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 4.5 Договору іпотеки встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 5.1. розділу 5 договору іпотеки «Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя» сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Позасудове врегулювання здійснюється, між іншим, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (пункт 5.2.1 розділу 5 Договору іпотеки).

Тобто, договором іпотеки чітко визначений спосіб позасудового врегулювання, який може бути здійснено виключно на підставі окремого договору про задоволення вимог.

Згідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, суду не надано доказів укладення сторонами окремого договору щодо домовленості сторін про передачу іпотечного майна у власність іпотекодержателю. Крім того, доказів проведення на момент реєстрації права власності оцінки предмету іпотеки, також не надано.

Також суд звертає увагу на те, що рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, прийнято всупереч вимог п. 1 ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Так, відповідно до пп. 1 п. 1, п. 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

-таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

-загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Враховуючи викладене, на думку суду, реєстрація права власності за ТОВ «Кей-Колект» на майно, що належить позивачці та було передано в іпотеку відповідно до договору №0/0/3 від 03 жовтня 2007 року, є неправомірною, у зв'язку з чим суд вважає скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (Код ) та запис про право власності №14381886 від 25.04.2016 року, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, індексний номер 29479074 від 29.04.2016 року.

11 червня 2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило TOB "Кей-Колект", відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_2 по кредитному договору № 0 від 03 Л 0.2007 року про надання кредиту в розмірі 40 000,00 доларів США.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належать операції з факторингу.

Статтею 21 вказаного Закону встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг).

Згідно з п. 13 Положення «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг», затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року, Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає розпорядження, організовує і контролює їх виконання.

За договором факторингу №4 від 11.06.2012 року, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та TOB «Кей-Колект», право вимоги за такими кредитними договорами передано TOB «Кей-Колект», яке вправі було надавати фінансові послуги з факторингу. Однак, як вбачається із даних списку небанківських фінансових установ, національного оператору поштового зв'язку (з переліком валютних операцій), які отримали генеральну ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, у ньому відсутній відповідач TOB «Кей-колект» та даних про отримання ними згаданої генеральної ліцензії нема.

Крім цього, згідно п.п. 1.2 Розпорядження від 3 квітня 2009 року № 231, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 року за № 0373/16389 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг", що було чинним на час укладення спірного договору факторингу до фінансової послуги факторингу віднесено - набуття права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення.

З огляду на відсутність у TOB «Кей-колект» генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, оскільки TOB «Кей-колект» у вимогах до позивачки зазначає борг саме в іноземній валюті доларах США, що підтверджується матеріалами справи, а також те, що позичальник за договором кредиту є фізичною особою, а не суб'єктом господарювання, банк не вправі був укладати спірний договір в частині передачі прав вимоги до позивача за валютним кредитним договором, а про передачу саме таких вимог за валютними договорами, укладеними між банком та позивачем йдеться у повідомленнях-вимогах TOB «Кей-Колект» позивачу про погашення заборгованості в іноземній валюті.

Зважаючи на вказане, слід вважати, що договір факторингу у вказаній частині суперечить вимогам закону, тому суд вважає визнати недійсним договір факторингу №4 від 11.06.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», саме в частині відступлення Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 03.10.2007 року, що відповідає захисту її порушеного права.

В частині позовних вимог про витребування майна - квартири АДРЕСА_3 з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» суд вважає відмовити, оскільки позивачами не надано належних доказів, що спірна квартира перебуває у володінні відповідача, до того ж, як зазначила представник позивачів, вони проживають у спірній квартирі на теперішній час.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та з урахуванням результату розгляду справи на користь ОСОБА_2 підлягають стягнення судові витрати з ТОВ «Кей-Колект» в розмірі 640,00 грн. та з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» також 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання договору факторингу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір факторингу №4 від 11.06.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в частині відступлення Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 03.10.2007 року.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (Код ) та запис про право власності №14381886 від 25.04.2016 року, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, індексний номер 29479074 від 29.04.2016 року.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 640,00 гривень витрат по справі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 640,00 гривень витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя