Справа № 635/1612/17
Провадження № 2/635/1590/2017
У Х В А Л А

25 липня 2017 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Лисенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 14 серпня 2012 року, між нею та ОСОБА_3, та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1915, та визнати за нею право власності на житловий будинок №29 з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Підлісній у сел. Високий Харківського району Харківської області та на земельну ділянку площею 0,1068 га, кадастровий номер :00:010:0152, яка розташована за вищезазначеною адресою.

25 липня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, направлені на пошкодження (руйнацію) будинку №29 по вулиці Підлісній в сел. Високий Харківського району Харківської області, як зовні, так і з середини до набрання чинності рішенням.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що 14 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання (догляду), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1915.

Згідно умов договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 належні їй на праві приватної власності житловий будинок №29 з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Підлісній у сел. Високий Харківського району Харківської області та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1068 га, кадастровий номер :00:010:0152. В свою чергу відповідач по справі зобовязалась забезпечувати позивача утриманням довічно, а у разі втрати здоровя довічно доглядати.

Однак, ОСОБА_3 порушила зобовязання, передбачені договором.

20 липня 2017 року ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_1 не розривати договір, в іншому випадку погрожували приїхати з робітниками та виламати вікна та зняти котел у будинку.

22 липня 2017 року з метою вирішення справи мирним шляхом ОСОБА_3 була запрошена до помешкання позивача, однак після розмови з позивачем ОСОБА_3 знову стала погрожувати знищенням майна, а саме: зняттям котла та вікон.

Позивач була змушена 22 липня 2017 року звернутись до правоохоронних органів, з відповідною заявою.

Таким чином, представник позивача вважає, що реалізація погроз відповідачем, призведе до порушення прав позивача, щодо проживання та користування будинком або взагалі зробить проживання в ньому неможливим, виходячи з ймовірної тривалості судового розгляду справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову визначені законодавцем у ст. 152 ЦПК України.

Згідно вказаної правової норми позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Проте, у будь-якому випадку види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання представника позивача, що реалізація погроз ОСОБА_3 призведе до порушення прав ОСОБА_1 щодо проживання та користування будинком або взагалі зробить проживання в ньому неможливим нічим не підтверджено.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 звернулась 22 липня 2017 року до правоохоронних органів з відповідною заявою та на підтвердження цього надає талон-повідомлення №170755, однак з цього талону-повідомлення суд не має змоги встановити хто і з якого приводу звертався до чергової частини ОВС ОСОБА_4 Представник позивача не надав суду на підтвердження звернення ОСОБА_1 до чергової частини ОВС ОСОБА_4 з приводу погроз знищення майна з боку ОСОБА_3 відповідної заяви.

Отже представником позивача не доведено, що відповідач по справі погрожує ОСОБА_1 знищенням майна, а той факт, що сварки між сторонами по справі впливають на здоровя позивача, оскільки вона є людиною похилого віку, інвалідом 2 групи, не свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя - А.Ю. Полєхін