Справа № 209/1467/17
Провадження № 2/209/1016/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Друга кам'янська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з 2010 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 30,4 кв. м., загальною площею 52,5 кв. м.

На обґрунтування позову зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її троюрідний брат ОСОБА_3, який після військової служби у Афганістані страждав на психічні розлади та захворювання, через що не міг працювати, адаптуватися у соціумі, тому все життя ним опікувалася його мати ОСОБА_4, якій вона - позивач доводилася двоюрідною онучатою племінницею. Вони мешкали у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_10, з моменту отримання вказаного житлового приміщення. Ця квартира, яка складається із двох ізольованих кімнат, житловою площею 30,4 кв.м., загальною площею 52,5 кв.м., на праві спільної часткової власності з 1996 року належала ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які були батьками ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_5. Після його смерті належну йому 1/2 частку квартири спадкували його дружина ОСОБА_4 та його син ОСОБА_3 по 1/4 частині кожний. 28 березня 2012 року ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" зареєструвало право власності за ОСОБА_4 на 3/4 частки квартири, за ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири. Після смерті чоловіка ОСОБА_4, яка була людиною похилого віку, стала тяжко хворіти. Вона, позивач, та її сім'я стали постійно надавати ОСОБА_4 допомогу, здійснювали догляд за нею, за її сином ОСОБА_6, який через погіршення стану здоров'я, не міг обходитися без сторонньої допомоги. З 2010 року вона, позивач, стала мешкати разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в їх квартирі АДРЕСА_3, опікувалася ними. Допомогу в догляді за ними їй надавала її дочка ОСОБА_2, на ім'я якої 20 травня 2011 року ОСОБА_4 зробила заповіт на належні їй 3/4 частки квартири, за умови довічного проживання свого сина ОСОБА_3 у вказаній квартирі. 20 березня 2012 року ОСОБА_2 була зареєстрована у вказаній квартирі, де залишається зареєстрованою та постійно проживає до теперішнього часу. ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом у вигляді 3/4 частки квартири АДРЕСА_4, 14 квітня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину. Вона, позивач, після смерті ОСОБА_4 також залишилася проживати у вказаній квартирі разом із своєю дочкою ОСОБА_7 та сином померлої ОСОБА_3, як і раніше однією сім'єю. Вони вели спільне господарство, разом харчувалися, вона готувала їжу для всієї родини, придбавала необхідні предмети побуту, одяг, при тому, що ОСОБА_3 не отримував ні пенсію, ні соціальну допомогу, і її заробітна плата та пенсія були бюджетом їх сім'ї. Вона купувала для ОСОБА_3 ліки, здійснювала за ним санітарно-гігієнічний догляд. Вони робили у квартирі необхідний поточний ремонт, утримували квартиру у належному житловому стані. Кожного літа всі разом виїздили до неї на дачу до Дніпропетровського району, а восени повертались до міста. Фактично з ОСОБА_3 вона проживала однією сім'є більше шести років, починаючи з 2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер. Вона разом із своїми дітьми займалися його похованням. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності ? частку квартири АДРЕСА_14 Вона, як особа, що проживала разом із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до відкриття спадщини, звернулася до Другої кам'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3, оскільки інші спадкоємці за законом або за заповітом після його смерті відсутні. Проте постановою нотаріуса від 25 квітня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що вона не надала документи, що свідчать про наявність підстав для закликання до спадкування за законом. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_3, оскільки інших спадкоємців за законом та за заповітом він не мав, а вона проживала з ним однією сім'єю більше п'яти років до часу його смерті, тому вона має право спадкувати належну йому частку квартири як спадкоємець четвертої черги за законом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримувала та допитана, як свідок, згідно 184 ЦПК України, надала показання про те, що в квартирі АДРЕСА_6 вона проживає з 2010 року, доглядала за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який після служби в Афганістані мав психічні розлади, не працював, але інвалідність йому не оформлювали. ОСОБА_4 була двоюрідною сестрою її батька ОСОБА_8. Мати ОСОБА_4, яку звали ОСОБА_12, була рідною сестрою її, бабусі зі сторони батька, яку звали ОСОБА_9. Проте документально свої родинні відносини з померлим ОСОБА_3 вона підтвердити не може. З 2010 року вона постійно проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_3, дбала про них, кормила їх, прала, витрачала свої гроші, їх сімейний бюджет практично складався тільки з її доходів. Вона ж оплачувала комунальні послуги за квартиру, в якій вони проживали, але від їх імені. Витрати, пов'язані з похованням ОСОБА_4 та ОСОБА_3, також несла вона. Дочка ОСОБА_2, яка зареєстрована у АДРЕСА_11 та проживала разом з ними, не заперечує проти її позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Дніпровського району ОСОБА_10 до суду надійшла заява в якій Аадміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради не заперечує проти позову та просить розглядати справу без участі представника адміністрації.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги її матері ОСОБА_1, визнавши за нею право власності на 1/4 частку квартири, розташованої АДРЕСА_6, три/четвертої частини якої належать на праві власності їй, ОСОБА_2

Представник третьої особи - Другої кам'янської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи від завідувача нотаріальної контори ОСОБА_11 надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст.158 ЦПК України ЦПК України, розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника відповідача, третьої особи ОСОБА_2 та представника Другої кам'янської державної нотаріальної контори.

Вислухавши позивача, свідка ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 25). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька ОСОБА_5, яке було видане 28 березня 2012 року Третьою дніпродзержинською державної нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за номером 1310, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 20), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 21).

Власником інших 3/4 частин вказаної квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4, виданого 14 квітня 2017 року державним нотаріусом Другої кам'янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1-786, є дочка позивача - ОСОБА_2. Вказане підтверджується: свідоцтвом про народження (а.с. 11), свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 19), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18).

Як вбачається із технічного паспорту, виготовленого станом на 26 березня 2012 року (а.с. 22-23), зазначена вище квартира складається із двох житлових кімнат, має житлову площу 30,4 кв.м. та загальну площу 52,5 кв.м.

Згідно довідок ТОВ "ЄРЦ КП" від 12 квітня 2017 року (а.с. 26), ОСОБА_3 з 29 серпня 1996 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зареєстрований у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_7. Разом з ним у цій квартирі з 30 березня 2012 року була зареєстрована та проживала ОСОБА_2, яка залишилася бути зареєстрованою та проживати у квартирі й після смерті ОСОБА_3

Як показала в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка була допитана як свідок, у цій же квартирі постійно проживала та була зареєстрована мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка доводилася їй, позивачу, троюрідною тіткою. Після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_4, через похилий вік та погіршення стану здоров'я, стало важко самостійно вести домашнє господарство та доглядати за сином. Тому вона, позивач, у 2010 році поселилася у квартирі своєї тітки АДРЕСА_3 і стала проживати разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім'єю. Вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, який в основному складався з її, позивача, доходів, мали взаємні права та обов'язки.

Те, що ОСОБА_1 стала проживати разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_8 ум. Кам'янське з 2010 року і проживає по теперішній час, підтверджується актом про проживання від 05 травня 2017 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартир АДРЕСА_12, та затверджений начальником відділу КП КМР "УКОЖФ" (а.с. 14).

Факт проживання однією сім'єю позивача разом з ОСОБА_3 більше п'яти років до дня його смерті підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, яка є дочкою позивача, і показала в суді, що її мати ОСОБА_1 стала проживати у АДРЕСА_13 разом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім'єю приблизно з 2010 року. Вона доглядала за ними, а після смерті ОСОБА_4 мати продовжила доглядати за ОСОБА_3, який страждав на психічні розлади після військової служби в Афганістані, не був одружений. Разом з матірью у цій квартирі з 2012 року стала проживати сестра ОСОБА_2, яка спадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_4 3/4 частини вказаної квартири. Мати готувала, прибирала, витрачала свої особисті гроші на потреби ОСОБА_3, оплачувала квартирну плату та комунальні послуги по цій квартирі.

Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2010 року проживала разом з ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_7. Вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки. Позивач здійснювала догляд за своїм родичем ОСОБА_3, який страждав на психічні розлади і потребував сторонньої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з 2010 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала з ним однією сім'єю.

14 квітня 2017 року позивач звернулася до Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3.

Проте постановою нотаріуса від 25 квітня 20127 року ( а.с. 13) позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири, розташованої АДРЕСА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 через відсутність документів, які свідчать про наявність підстав для закликання до спадкування за законом.

Згідно матеріалів спадкової справи (а.с. 46-52), окрім позивача ОСОБА_1, ніякі інші особи із заявами про прийняття спадщини за законом або за заповітом після померлого ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися.

ОСОБА_2, яка є власником 3/4 частин квартири АДРЕСА_6, зареєстрована та проживає у цій квартирі з 2012 року, не заперечує, щоб спадщину ОСОБА_3 отримала її мати ОСОБА_1, як спадкоємець за законом четвертої черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкодавцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини».

Як встановлено судом, позивач проживала однією сім'єю із спадкодавцем ОСОБА_3 більше п'яти років до часу відкриття спадщини, отже є його спадкоємицею четвертої черги.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після померлого ОСОБА_3. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідач у справі - Територіальна громада в особі адміністрації Дніпровського району не заперечує проти забоволення позову, тобто визнає позов.

Суд вважає, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Друга кам'янська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 з 2010 року до дня його смерті.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, право власності на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення (отримання) рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара.