Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , при секретарі Ковальовій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі Банк) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.07.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір, за яким останній отримав кредит у сумі 16500, 00 доларів США. На забезпечення виконання зобовязань позичальника, між Банком та ОСОБА_2 того ж дня було укладено договір поруки. Позичальник ОСОБА_1 станом на 15.06.2017 року зобовязання за договором не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 949407,26 грн., які банк просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідачі позов не визнали. При цьому ОСОБА_1 не згоден з розміром заборгованості, оскільки брав у кредит грошові кошти за іншим курсом долара США, а тому наразі не в змозі виплатити таку велику суму. ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 запевняв його у відсутності заборгованості, а тому його провина у її виникненні відсутня.

Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України.

Згідно ст. 1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦПК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд встановив, що 21.07.2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав останньому кредит в сумі 16500, 00 доларів США зі сплатою 13,5 відсотків. Додатковою угодою № 1 від 23.10.2008 року сторони домовились про збільшення процентної ставки до 14, 5 відсотків, а додатковою угодою № 2 від 29.07.2009 року домовились про збільшення тіла кредиту до 17972,39 доларів США.

Також, 21.07.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 215/12-08-549, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

Отримавши кредитні кошти, відповідачі свої зобовязання по поверненню кредиту та процентів за графіком та відповідно до Кредитного договору не виконали, чим порушили вимоги кредитного договору та договору поруки.

30 березня 2017 року Банком було направлено вимогу про усунення порушень з погашення кредиту на адресу обох відповідачів, що підтверджується реєстром відправки поштової кореспонденції (а.с. 24)

У звязку з невиконанням відповідачами своїх зобовязань, заборгованість станом на 15.06.2017 року складає: тіло кредиту в сумі 453177,93 грн., та відсотки за користування кредитом в сумі 496229,33 грн., а всього 949407,26 грн.

Посилання позивача ОСОБА_1 щодо несправедливості умов договору у звязку із зростанням курсу долару США є неспроможними з огляду на таке.

За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.

В ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону зазначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

З укладених між сторонами Кредитних договорів вбачається, що вони підписані обома сторонами, на умовах, зазначених у ньому, тобто при їх укладенні позивач ознайомився з усіма істотними та іншими умовами договорів.

Відповідно до правової позиції. Викладеної в постанові Верховного Суду України у справі № 6-1341цс15 від 02 грудня 2015 року за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним.

Кредитний договір підписано обома сторонами, його умови були достеменно відомі ОСОБА_1, а тому твердження відповідача щодо несправедливості умов договору з причини підвищення курсу долару США є неспроможними.

Твердження ОСОБА_2 щодо введення його боржником в оману стосовно погашення кредиту суд також відхиляє, оскільки укладання договору поруки направлено саме на забезпечення виконання боржником свого зобовязання, а тому недобросовісна поведінка боржника не звільняє поручителя від відповідальності за договором поруки.

На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Щодо вимоги Банку про стягнення солідарно з відповідачів суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Водночас, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та в даному випадку повинна складати 14241, 11 грн. (1, 5% від 949407, 26 грн.)

За таких підстав, суд присуджує до стягнення суму сплаченого Банком судового розмірі 14241, 11 грн. в рівних частках, з кожного по 7120, 56 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 14, 60, 88, 213,223-233 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046-1054, ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: серія СМ 341932, виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області 09.01.2008 року, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВС 214406, виданий Володарським РВ УМВС України в Донецькій області 04.04.2000 року, РНОКПП: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, , МФО 300023, р/р 0005) заборгованість за кредитним договором № 215/12-08-546, яка утворилась станом на 15.06.2017 року в сумі 949407, 26 грн. (девятсот сорок девять тисяч чотириста сім гривень двадцять шість копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 7120, 56 (сім тисяч сто двадцять гривень пятдесят шість копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 7120, 56 (сім тисяч сто двадцять гривень пятдесят шість копійок) грн.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя потягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись в канцелярії суду 28 липня 2017 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко