АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2780/17 Справа № 209/303/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н від 19 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_4 свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2015 року має заборгованість у розмірі 11356 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом 994 грн. 63 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6832 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2750 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 528 грн. 86 коп. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просили стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 листопада 2016 року було залучено у якості правонаступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої 14 липня 2010 року (а.с.54).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 19 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (8-14).

ОСОБА_4 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 11356 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом 994 грн. 63 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6832 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2750 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 528 грн. 86 коп. (а.с.5-7).

У звязку із зазначеним ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду 29 січня 2016 року з позовними вимогами до позичальника ОСОБА_4 (а.с.3, 4).

Як вбачається з матеріалів справи 14 липня 2010 року позичальник ОСОБА_4 померла (а.с.36, 48).

Після смерті ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом 27 січня 2011 року отримали чоловік померлої - ОСОБА_2 та син померлої - ОСОБА_3 (а.с.52).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 листопада 2016 року було залучено до участі у справі у якості правонаступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої 14 липня 2010 року (а.с.54).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд посилався на те, що банком пропущено строк для звернення з позовом до суду до спадкоємців боржника, належних доказів про неповідомлення банку про смерть боржника ОСОБА_4 спадкоємцями банком суду не надано, прострочена заборгованість по кредитному зобовязанню виникла 03 листопада 2012 року, останній раз прострочена заборгованість була збільшена 31 березня 2014 року, але банк звернувся до суду 29 січня 2016 року, відповідачами подана заява про застосування строків позовної давності, оскільки нараховані відсотки та неустойка була здійснена не за життя боржника, тому вони як спадкоємці не зобовязанні сплачувати вищезазначену заборгованість, тому сплив строк позовної давності, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення суду.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України справа № 6-33 цс15 від 08 квітня 2015 року.

19 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (8-14).

ОСОБА_4 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 11356 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом 994 грн. 63 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6832 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2750 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 528 грн. 86 коп. (а.с.5-7).

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до суду 29 січня 2016 року з позовними вимогами до позичальника ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с.3, 4).

14 липня 2010 року позичальник ОСОБА_4 померла (а.с.36, 48).

Після смерті ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом 27 квітня 2011 року отримали чоловік померлої - ОСОБА_2 та син померлої - ОСОБА_3 (а.с.52).

Спадщина, на яку вказаним спадкоємцям 27 квітня 2011 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом, складається із квартири АДРЕСА_1. Кожний із спадкоємців успадкував по 1/2 частині вказаної квартири. Вартість майна - 35 550 грн. (а.с.51, 52).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 листопада 2016 року було залучено до участі у даній справі у якості правонаступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої 14 липня 2010 року (а.с.54).

Судом першої інстанції витребувалася копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлої 14 липня 2010 року (а.с. 38-52).

З матеріалів спадкової справи та з матеріалів цивільної справи вбачається доказів, які б свідчили про повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» нотаріусом чи спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про смерть позичальника ОСОБА_4, про отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину, матеріали справи не містять.

Таким чином, спадкоємці ОСОБА_2 чоловік померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 син померлої ОСОБА_4 , які проживали з разом з померлою на час відкриття спадщини, не повідомили банк кредитора спадкодавця ОСОБА_4 про відкриття спадщини.

Про те, що позичальник ОСОБА_4 померла 14 липня 2010 року та спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо лише під час судового розгляду даної цивільної справи.

Отже, ПАТ КБ «Приватбанк» не пропустив строк на звернення з претензією до спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкодавця ОСОБА_4, передбачений ст. 1281 ЦК України, відповідно до якої нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений ч.2 ст.1281 ЦК України приймає претензії від кредиторів спадкодавця.

Стосовно суми кредитної заборгованості та періоду часу, за який така сума підлягає стягненню із спадкоємців слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Після отримання кредитних коштів 19 жовтня 2007 року ОСОБА_4 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 11356 грн. 08 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом 994 грн. 63 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6832 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2750 грн.; штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 528 грн. 86 коп. (а.с.5-7).

14 липня 2010 року позичальник ОСОБА_4 померла (а.с.36, 48).

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого банком, станом на 14 липня 2010 року на день смерті позичальника ОСОБА_4, заборгованість за вказаним кредитним договором становила: за кредитом 2608 грн. 54 коп., за процентами за користування кредитом 40 грн. 17 коп.; заборгованість за пенею, комісією на вказаний період часу відсутні, заборгованість по судовим штрафам 382 грн. 44 коп. (а.с.106-108).

Строк, за який утворилася вказана заборгованість за кредитним договором, визначений в межах загального строку позовної давності з 19 жовтня 2007 року дати укладення кредитного договору між банком та ОСОБА_4, та до 14 липня 2010 року дати смерті позичальника ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Слід зазначити, як вбачається з позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, просили стягнути на їх користь суму заборгованості за кредитом в розмірі 994 грн. 63 коп., а не 2608 грн. 54 коп., як зазначено в розрахунку заборгованості, наданого банком (а.с. 3, 4).

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями позичальника ОСОБА_4, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 14 липня 2010 року, у встановленому законом порядку, але не повідомили банк про відкриття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_4, відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України, а тому сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором в межах загального строку позовної давності за період з дати укладення договору 19 жовтня 2007 року до дати смерті спадкодавця ОСОБА_4 позичальника 14 липня 2010 року, має бути стягнута із спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку, та в межах заявлених позовних вимог банку, що відповідає вимогам ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, та згідно наданих суду доказів, а саме в розмірі: 994 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 40 грн. 17 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стосовно стягнення на користь банку судових штрафів в розмірі 382 грн. 44 коп., як вказано в розрахунку заборгованості, слід зазначити, в наданих банком розрахунках заборгованості їх розмір та методику нарахувань взагалі не зазначено, а тому вимоги в цій частині є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_4, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі - 994 грн. 63 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 40 грн. 17 коп., яка утворилася станом на 14 липня 2010 року.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді