АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Кулянди М.І.

суддів:Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Герман Я.В.

за участю представника позивача ОСОБА_3, представника ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 червня 2016 року

встановила:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько- ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлого. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л.

31 травня 2016 року приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Новосельська І.Л. винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, відповідно до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/8 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по

№ 22ц/794/782/17 р. Головуючий у 1 інстанції Волошин С.О.

Категорія 39 Доповідач Кулянда М.І.

АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення ЧКОБТІ від 25 квітня 2016 року за № 799 право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_9, згідно свідоцтва про право власності від 21 квітня 1971 року, виданого на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради за № 174/7 та внесено в книгу за № 31, сторінка 232, дата реєстрації 23 квітня 1971 року.

Отримати дублікат свідоцтва про право власності від 21 квітня 1971 року, виданого на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради за № 174/7 позивач не має можливості, оскільки дублікат свідоцтва про право власності видається тільки власнику, однак ОСОБА_9 помер,

Оскільки житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав тільки йому, то розмір частки, яку успадкували його син ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_10, в даному випадку становить ? .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, відкритої приватним нотаріусом, після смерті ОСОБА_10 спадщину у розмірі 1/8 частки прийняв її син ОСОБА_7.

Вважає, що вона має право на спадщину за законом на 5/8 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1

Просить суд визнати за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно, а саме на 5/8 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літери «А» загальною площею 61,10 кв.м., в тому числі житловою площею 38,30 кв.м., криниці № 1.

Рішенням Шевченківським районного суду м.Чернівці від 22 червня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на спадкове майно, а саме на 5/8 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літери «А» загальною площею 61,10 кв.м., в тому числі житловою площею 38,30 кв.м., криницю № 1.

На дане рішення суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції не з'ясував коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті її батька- ОСОБА_7

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення у справі суд належним чином не встановив обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим- день зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 548 передбачає умови прийняття спадщини: для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщину.

Також стаття 549 Кодексу передбачає дії, що свідчать про прийняття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщиниу:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із матеріалів та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на належну частку в житловому будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є донькою померлого ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6) та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом як така, що прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_7.

З довідки житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 16 червня 2017 року та пояснень ОСОБА_4 вбачається, що разом з спадкодавцем на момент смерті по АДРЕСА_1 з 01 січня 1963 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживали його дружина ОСОБА_13, донька ОСОБА_4(а.с. 29 ).

За таких обставин, належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька - ОСОБА_7, яка прийняла спадщину.

Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, в порушення зазначених норм права, не залучив до участі в справі, в якості відповідача ОСОБА_4, яка являється спадкоємцем за законом першої черги, після смерті свого батька та не врахував, що в результаті вирішення спору будуть вирішені питання про обсяг її прав та обов'язків як спадкоємця за законом.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

У той же час, відповідно до ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд не має процесуальних повноважень для залучення інших осіб до справи чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення цих порушень, що унеможливлює вирішення спору в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Оскільки, судовим рішенням порушуються права інших осіб, що претендують на спадщину, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відмова в позові не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом до належного відповідача.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню 704 гривень на відшкодування витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 червня 2016 року скасувати.

В позові ОСОБА_6 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 704 гривні витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) М.І.Кулянда

Судді (підписи) О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна

З оригіналом згідно: