Справа № 750/1337/17 Провадження № 22-ц/795/1411/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Литвиненко І. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5 Т,В., представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, представників відповідача - ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В своїй апеляційній скарзі ПАТ «Облтеплокомуненерго» просить вищевказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо завищення нарахування ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 витрат теплової енергії за місця загального користування за адресами: АДРЕСА_1 в сумі 4987,33 грн; АДРЕСА_2 в сумі 4987,33 грн; АДРЕСА_3 в сумі 4958,13 грн за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року (включно) неправомірними. Зобовязано ПАТ «Облтеплокомуненерго» припинити дії в частині неправомірного нарахування ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 сум за місця загального користування за адресами: АДРЕСА_4; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року (включно). Зобовязано ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року (включно). Стягнуто з ПАТ «Облтеплокомуненерго» на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок. В іншій частині позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України. Так, на думку апелянта, висновки суду про завищення нарахувань є безпідставними, оскільки нічим не підтверджується. Також, висновок суду про неможливість застосування п.п. 2.2.1, 2.2.2, 1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, є помилковим. На думку відповідача, він цілком правомірно визначає позивачам, які мають квартирні прилади обліку кількість спожитої теплової енергії, а саме: окремо визначає кількість теплової енергії спожитої на опалення місць загального користування, окремо визначає кількість теплової енергії спожитої на опалення квартири з подальшим вказанням такої кількості та сум до сплати у платіжній квитанції, що надається щомісяця споживачам, що узгоджується з п.20 Правил, відповідно до якого, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання.

В судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 та представник позивача ОСОБА_6 послалися на безпідставність апеляційної скарги, просили в її задоволенні відмовити, надавши усні та письмові заперечення.

Позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення 18.07.2017 поштових відправлень. В своїй заяві від 19.07.2017 просили справу розглядати в їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд в обґрунтування рішення послався на те, що розрахунки відповідача не відповідають Методиці розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних житлових, та визначення плати за їх опалення, затвердженої постановою КМУ від 21.07.2005 №630 з наступними змінами, Рекомендаціям щодо застосування Методики, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22.02.2008 №47 та Правилам надання послуг з централізованого опалення постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 №630.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є споживачами послуг з централізованого опалення, як наймачі (власники) квартир за номерами 17, 37, 38 (відповідно) у будинку №25-б по вул. Льотна м. Чернігів, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго».

Квартири позивачів обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії. Також, будинок № 25-б по вул. Льотна було обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Актом від 23.02.2017 встановлена відсутність вказаного вище приладу обліку тепла (а.с.62 том 1).

Порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).

Відповідно п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Проте, як вірно зазначив суд в своєму рішенні, вказані положення при вирішення даного спору не можуть бути застосовані, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, і формули розрахунків вони не містять.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення МЗК у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика).

Згідно п. 1.4 Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої для плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

Враховуючи те, що квартири позивачів обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, а також одне з приміщень використовує СПД, вказана обставина повністю виключає можливість застосування вказаного вище п. 1.4 Методики.

ПАТ «Облтеплокомуненерго», визначаючи позивачам кількість теплової енергії на опалення МЗК, та, розраховуючи розмір оплати, керувалось п.п. 1.4, 2.2.1, 2.2.2 Методики.

Проте, п.п. 2.2.1, 2.2.2 Методики не можуть бути застосовані при розгляді позову, оскільки вони містять формули розрахунку витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Натомість, п. 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в п. 2.1 Методики.

Крім того, слід врахувати, що Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що п.2.1.4 Методики не може бути застосований, оскільки СНиП 2.04.05-91 втратили чинність з 01.01.2014, а заміна їх ДБН В.2.5-67:2013, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки застосування такої методики здійснено відповідно до Рекомендацій щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, які не являються нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини між сторонами.

Отже, підміняючи методику розрахунку, визначену нормативним актом, який є чинним, іншою методикою, що здійснена не на підставі нормативно-правового акту, відповідач діяв не у передбачений законом спосіб.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: