Провадження № 4-с/761/369/2017
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві щодо не зняття арешту з майна та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_1, згідно якої вона просить: визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві щодо не зняття арешту з майна боржника - ОСОБА_2, накладеного постановою від 09.10.2012 року; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві зняти арешт нерухомого і рухомого майна, що належить ОСОБА_2, накладений на підставі постанови від 09.10.2012 року.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно положень ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 383 ЦПК України, ч.1 ст. 12, ч. 4 ст. 82 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, заявник оскаржує бездіяльність державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві з приводу не вчинення останніми виконавчих дій у виконавчому провадженні №38776732 з примусового виконання виконавчого листа №2-6995/09, виданого Шевченківським районним судом м.Києва 14.07.2010 року, не будучи при цьому стороною вказаного виконавчого провадження.

Водночас, згідно вимог ч 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, зважаючи на вищезазначене, суддя прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві щодо не зняття арешту з майна та зобов'язання вчинити дії підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, регламентованому КАС України.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відтак, проаналізувавши зміст скарги та вивчивши додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за вказаною скаргою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 181 КАС України, ст.ст. 15, 122, 209, 210, 383 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві щодо не зняття арешту з майна та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: