Справа № 703/560/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

за участі представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання за ОСОБА_3 права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 20 червня 1994 року померла ОСОБА_3, а ОСОБА_2 є її спадкоємцем, оскільки, на день її смерті проживала разом з нею. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,17 га, розташованої в межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державним нотаріусом відмовлено в оформленні права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що відсутній оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання за ОСОБА_3 права власності на вищевказану земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про день, місце та час розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнив в частині визнання права власності не за ОСОБА_3, а за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник Великояблунівської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій справу просить розглянути без участі представника, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_2 не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

20 червня 1994 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 268880, зареєстрованого Великояблунівською сільською Радою народних депутатів Смілянського району Черкаської області та виданого 28 червня 1994 року (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №244772 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_4 27 листопада 1960 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на «Дубровська» (а.с. 9).

З довідки Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області №02-30/209 від 23 лютого 2017 року вбачається, що померла ОСОБА_3 проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, на день її смерті у вищевказаному будинку була зареєстрована донька ОСОБА_2, яка продовжує проживати в вищевказаному будинку та користується предметами домашнього побуту, які належали ОСОБА_3 (а.с.13).

Як вбачається з листа управління Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Д-19/0-23/6-17 від 8 лютого 2017 року у Державному фонді документації із землеустрою міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області зберігається державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №028553, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №518 від 6 лютого 2003 року на імя ОСОБА_8, земельна ділянка розташована в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 3,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку не отриманий, про що свідчить відсутність підпису про отримання (а.с.15).

З Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №028553 від 6 лютого 2003 року вбачається, що земельна ділянка площею 3,17 га що розташована в адміністративних межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить ОСОБА_8 (а.с.16).

Із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №80/2017 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,17 га яка знаходиться в межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від імені ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 (а.с.45).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Постановою від 16 лютого 2017 року державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,17 га, яка знаходиться в межах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.22).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може предявити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Однак підстави для захисту невизнаного права позивача відсутні, оскільки суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на предмет того, що позивач, ОСОБА_2 являється донькою ОСОБА_3, відтак і спадкоємцем після її смерті, оскільки в її Свідоцтві про народження матір'ю значиться ОСОБА_6, а також належності ОСОБА_3 на праві приватної власності спірної земельної ділянки, оскільки із державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 6 лютого 2003 року вбачається, що такий видавався на ім'я ОСОБА_8.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 62, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 травня 2008 року №7, ст.ст. 15, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.125 ЗК України, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська