АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Юрченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплачені аліменти, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом, уточнивши який зазначила, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2012 року в цивільній справі №2-4926/11 було стягнуто на її користь з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2011 року і до досягнення дітьми повноліття.

19 липня 2012 року на виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист та 27 липня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №33597959.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував зазначене рішення суду, просила стягнути з відповідача 424 690,17 грн. пені за несплачені аліменти за період з листопада 2011 року по січень 2017 року.(т.1 а.с.2, 17, 29, 37, 168, 176, 205-207)

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що пропонував позивачці отримати кошти в рахунок сплати аліментів у визначеному рішенням суду розмірі, однак позивачка відмовлялась від їх отримання. Вказує, що весь час витрачав кошти на утримання дітей, під час зустрічей з дітьми купував їм одяг, взуття, іграшки, аксесуари, речі для занять тощо на загальну суму, що значно перевищує розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду. Дізнавшись про наявність виконавчого провадження зі стягнення аліментів, він неодноразово звертався до державного виконавця із заявами про направлення постанови про відрахування аліментів за місцем його роботи, як це передбачено ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», однак державним виконавцем вказані вимоги законодавства ігнорувались. Лише після звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві була винесена та направлена за місцем роботи відповідача постанова від 27 квітня 2016 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника. (т.1 а.с.57-60, 181, 216-217)

Справа розглядалась судом неодноразово.(т. 1 а.с. 82-84, 114-118, 144-146)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплачені аліменти задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за несплачені аліменти в розмірі 424 690,17 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн. (а.с.228, 230-232)

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що судом взято за основу наданий позивачкою розрахунок пені за аліментами, який не відповідає вимогам законодавства та матеріалам справи, оскільки зроблений за період починаючи з 01 грудня 2011 року, тоді як рішення суду про стягнення аліментів було винесено 19 липня 2012 року, крім того з квітня 2016 року по лютий 2017 року аліменти сплачувались шляхом звернення стягнення на заробітну плату. Вказує також, що судом не враховано правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 01 липня 2015 року № 6-94цс15, натомість судом прийнято за основу розрахунок пені за аліментами виходячи з кількості днів з дати виникнення заборгованості до дати винесення рішення, а не за кількістю днів місяця, в якому виникла заборгованість. (т.1 а.с.235-236)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 був сповіщений врученням повістки представнику ОСОБА_5, ОСОБА_2 була сповіщена врученням повістки представнику ОСОБА_6.(т.1 а.с.249, т.2 а.с.1-8, 12-13)

Зважаючи на положення ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Скасувавши ухвалені у справі судові рішення із направленням матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції, суд касаційної інстанції в ухвалі від 27 січня 2016 року зазначив, що право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили та не пов'язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», моментом (часом) відкриття виконавчого провадження або повідомлення боржника. (т.1 а.с.144-146)

Відповідно до положень частини 4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2012 року в цивільній справі №2-4926/11 ОСОБА_1 був зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2011 року і досягнення дітьми повноліття. (т.1 а.с.71-72)

З матеріалів виконавчого провадження ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві № 33597957 вбачається, що в провадженні виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 2-4926/11 виданий 19 липня 2012 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів. Постановою державного виконавця Юркевич К.А. від 27 липня 2012 року відкрито виконавче провадження, у якій зазначено, що заява про примусове виконання подана 26 липня 2012 року.(т.1 а.с. 40-56)

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року, визнано дії державного виконавця ДВС Печерського РУЮ у м. Києві Онопрієнко І.В. щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 10 червня 2015 року у виконавчому провадженні за виконавчим листом 2-4926 від 19.07.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, виходячи з середньої заробітної плати в м. Києві неправомірними. Зобов'язано державного виконавця провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам за період з листопада 2011 року по липень 2015 року з урахуванням відомостей про розмір його фактичних доходів з місць роботи у ТОВ «АН «Константа-Груп», ПП «Золотий Лев», ТОВ «Оціночна компанія «Золотий Лев».(т. 1 а.с. 162-163, 182-189)

Станом на 31 грудня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам складає 60 271,52 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 08 лютого 2017 року, виконаним державним виконавцем Печерського РВДВС у м. Києві Прищепа А.Г. (т.1 а.с.206)

За наданим позивачкою розрахунком пені за прострочення сплати аліментів відповідачем, її розмір визначений в сумі 424 690,17 грн. (т.1 а.с.207)

Відповідач заперечував наданий позивачкою розрахунок пені за прострочення сплати аліментів та надав власний розрахунок. (т.1 а.с.216-217)

З наданими сторонами розрахунками пені колегія суддів не погодилась враховуючи наступне.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України, в редакції Закону чинного на час виникнення спірних правовідносин, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 1 червня 2016 року у справі № 6-535цс16, та від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Вказаних вимог законодавства районний суд не врахував та помилково погодився із розрахунком заборгованості пені, наданим позивачкою.

Наданий позивачкою уточнений розрахунок свідчить, що пеня нарахована нею шляхом визначення заборгованості зі сплати аліментів за попередній місяць із множенням на кількість днів прострочення до дати уточнення позовних вимог, що не можна визнати обґрунтованим з огляду на вищезазначені вимоги законодавства.(т. 1 а.с. 207)

За наданими до районного суду довідками, відповідач ОСОБА_1 у період з 2011 по 2016 роки працював у ПП «Золотий Лев», ТОВ «ОК «Золотий Лев», ТОВ «АН Константа-Груп», отримував доходи. (т.1 а.с.61-63, 77)

Оскільки призначення судової економічної експертизи представник апелянта обґрунтовував необхідністю застосування вищевказаного правового висновку Верховного Суду України, що не відноситься до компетенції експерта, і такого клопотання відповідач та його представник в суді першої інстанції не заявляли, з огляду на положення частини 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав призначення такої експертизи.

Тому, колегія суддів здійснила наступний розрахунок заборгованості пені.

За основу розрахунку нарахованої пені, взятий розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам в розмірі 60 271,52 грн. виконаний 08 лютого 2017 року державним виконавцем Печерського РВДВС у м. Києві Прищепа А.Г. (т.1 а.с.206)

Колегія суддів взяла до уваги, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Печерського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві про визначення розміру заборгованості по аліментам. (т.1 а.с.221)

При цьому, колегія суддів виходила з того, що обов'язок сплати аліментів виник у відповідача на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2012 року, яке судом допущене до негайного виконання, а тому пеня за несплату аліментів за період з 03 листопада 2011 року - липень 2012 року має нараховуватись з 19 липня 2012 року. За період з 01 лютого до 01 серпня 2014 року відповідач не заперечував обов'язку сплати аліментів у розмірі 417 грн. щомісячно, що є більшим розміром ніж визначив державний виконавець, тому колегія суддів виходила із зазначеної суми, визнаної відповідачем у розрахунку. (т.1 а.с.216-217)

Із 01 жовтня 2014 року до 01 березня 2016 року розмір пені визначався із встановленого рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2012 року розміру аліментів до сплати, проте не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 2014, 2015, 2016 рік, відповідно).

Колегія суддів перевірила та відхилила посилання апелянта на копії квитанцій грошових переказів 20.02.2013 року - 600 грн., 29.04.2016 року - 517 грн., 10.06.2016 року - 531 грн., 16.09.2016 року - 540 грн., 31.10.2016 року - 540 грн., 28.11.2016 року - 540 грн., оскільки до суду не надано доказів, що сплата цих грошей відбувалась саме на погашення заборгованості по аліментам, а боржник мав погашати таку заборгованість в порядку, визначеному державним виконавцем у відкритому виконавчому провадженні. (т.1 а.с.64, 189, 218-219)

Розрахунок заборгованості по аліментам

Початок нарахуванняЗакінчення нарахуванняЗаборгованість по аліментам (грн.)Розмір неустойки (%)Кількість днів простроченняРозмір пені по аліментам (грн.)
19.07.201231.07.2012337,27 (листопад 2011 року)1,001240,47
19.07.201231.07.2012400,00 (грудень 2011 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,00 (січень 2012 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,00 (лютий 2012 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,00 (березень 2012 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,00 (квітень 2012 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,00 (травень 2012 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,00 (червень 2012 року)1,001248,00
19.07.201231.07.2012400,001,001248,00
01.08.201231.08.2012400,001,0031124,00
01.09.201230.09.2012400,001,0030120,00
01.10.201231.10.2012400,001,0031124,00
01.11.201230.11.2012400,001,0030120,00
01.12.201221.12.2012400,001,0031124,00
01.01.201331.01.2013400,001,0031124,00
01.02.201328.02.2013400,001,0028112,00
01.03.201331.03.2013530,321,0031164,40
01.04.201330.04.2013477,811,0030143,34
01.05.201331.05.2013477,811,0031148,12
01.06.201330.06.20131702,331,0030510,70
01.07.201331.07.20131746,001,0031541,26
01.08.201331.08.20131678,331,0031520,28
01.09.201330.09.20131655,671,0030496,70
01.10.201331.10.20131680,001,0031520,80
01.11.201330.11.20131674,001,0030502,20
01.12.201331.12.20131872,671,0031580,53
01.01.201431.01.20141594,331,0031494,24
01.02.201428.02.2014417,011,0028129,27
01.03.201431.03.2014417,011,0031116,76
01.04.201430.04.2014417,011,0030129,27
01.05.201431.05.2014417,011,0031125,10
01.06.201430.06.2014417,011,0030129,27
01.07.201431.07.2014417,011,0031125,10
01.08.201431.08.20141775,671,0031550,45
01.09.201430.09.20141787,331,0030536,20
01.10.201431.10.2014385,80*1,0031125,10
01.11.201430.11.2014385,80*1,0030119,60
01.12.201431.12.2014385,80*1,0031115,74
01.01.201531.01.2015385,80*1,0031119,60
01.02.201528.02.2015385,80*1,0028119,60
01.03.201531.03.2015385,80*1,0031108,02
01.04.201530.04.2015385,80*1,0030119,60
01.05.201531.05.2015385,80*1,0031115,74
01.06.201530.06.2015385,80*1,0030119,60
01.07.201531.07.2015385,80*1,0031115,74
01.08.201531.08.2015385,80*1,0031119,60
01.09.201530.09.2015436,50*1,0030119,60
01.10.201531.10.2015436,50*1,0031130,95
01.11.201530.11.2015436,50*1,0030135,32
01.12.201531.12.2015436,50*1,0031130,95
01.01.201631.01.2016436,50*1,0031135,32
01.02.201629.02.2016436,50*1,0029135,32
01.03.201631.03.2016436,50*1,0031126,59
01.04.201630.04.20162742,671,0030822,80
01.05.201631.05.20162693,331,0031834,93
01.06.201630.06.20162850,001,0030855,00
01.07.201631.07.20162883,001,0031893,73
01.08.201631.08.20162862,001,0031887,22
01.09.201630.09.20162901,671,0030870,50
01.10.201631.10.20162917,001,0031904,27
01.11.201630.11.20163002,671,0030900,80
01.12.201631.12.20163698,001,00311146,38
Всього:18064,08

* Заборгованість по аліментам виходячи з розрахунку 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином за вищезазначеною методикою розрахунку розмір пені визначений і складає - 18064.08 грн.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення та часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за несплачені аліменти та зменшення розміру сплати судового збору на користь держави.

На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 243,60 грн. судового збору (18064.08 грн. х 1% = 180,64 грн., що є менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 року)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року - скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 задовольнити частково, стягнути на її користь із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 - 18064 (вісімнадцять тисяч шістдесят чотири) грн.. 08 коп.. неустойки(пені) за несплачені аліменти.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 - 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору на користь держави за розгляд справи судом першої інстанції.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/6960/2017

Унікальний номер 757/16035/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Остапчук Т.В.

Доповідач Левенець Б.Б.