Справа №442/2825/17
Провадження №2/442/1349/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

06 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» про скасування п.3 Наказу №142 від 3 квітня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення - догани,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працює на посаді майстра лісу Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство».

Наказом № 142 від 03 квітня 2017 р. його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення догану. Даний наказ вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав посилаючись на обставини, викладені в позові. Також просив суд стягнути в користь відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу, оскільки між ним, як представником, та його довірителем - позивачем у справі було укладено договір про надання правової допомоги. Позивач за його послуги оплатив згідно розрахунку за актом приймання-передачі послуг №13а та квитанції про оплату -9264гривні .

Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (ст.140 КЗпП України).

Згідно ст.147 цього Кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана , звільнення.

Зі змісту ст.147-1 КЗпП України органом правомочним застосовувати дисциплінарні стягнення є орган, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається із роз'яснень, даних в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача 03.04.2017 року згідно наказу № 142 про порушення виробничої дисципліни застосовано передбачений законом захід дисциплінарного стягнення догану (а/с 5).

Наказом № 60-к від 09 червня 2016 р. ОСОБА_1 було поновлено на попередній роботі на посаді майстра Гаївського лісництва. Після поновлення ОСОБА_1 на роботі, зі слів позивача, лісничий ОСОБА_3, не допускав його до роботи, не передав жодного кварталу лісу, а тому він був вимушений письмо звернутись до керівництва господарства про допущення його до роботи і передачі йому і майстерської дільниці.

Листом № 694 від 12.07.2016 р. ОСОБА_1 повідомили, що мені повинні передати під охорону і захист лісові масиви кварталів № 82,49,50(а/с 25). 16 червня 2016 р. ОСОБА_4, проводячи обхід закріплених за ним кварталів № 82,49,50, виявив порушення рубки лісу. З того приводу звернувся до Державної екологічної інспекції України, комісія якої, провівши перевірку з 8 липня по 21 липня 2016 р., виявила ряд порушень, про що склала акт № 426/06/567, в якому зазначено, що при рубці лісу в кварталі № 50, виділ 2.2. має місце розходження по кубомасі в розмірі 38,9 %, що перевищує допустимі межі, також були виявлені порушення в виділі 4, допущено допустимі норми і розходження по кубомасі в розмірі 75,5 %, аналогічні порушення виявлено і в виділі 7(а/с 7-17).

Крім того, аналогічні порушення були виявлені і в кварталі № 49, про що свідчить акт № 527/04/667, складений під час передачі обходу 15 серпня 2016 р.(а/с 18-24).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 належним чином виконував свої обовязки та те, що останній не «самоусувався» від прийняття майстерської дільниці, а навпаки, належним чином виконував свої трудові обовязки.

Крім цього, в оскаржуваному наказі від 03.04.2017 року немає відомостей про те, коли конкретно ОСОБА_1 було допущено порушення у виді самоусунення від прийняття майстерської дільниці № 1, яке ставиться йому в вину. Відповідачем не представлено доказів, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладене не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, як це передбачено ст.148 КЗпП України.

Крім цього, зі змісту цього наказу не вбачається, що саме до застосування дисциплінарного стягнення позивачу було запропоновано дати письмові пояснення, як це передбачено ст.149 КЗпП України, також не зазначено, які саме трудові обовязки згідно посадової інструкції порушені чи не виконані позивачем по справі.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що накази №142 від 03.04.2017 року та № ДП «Дрогобицьке лісове господарство» в частині застосування до позивача ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани винесені безпідставно, з порушенням норм трудового законодавства, тому вимоги позивача про скасування пунктів цих наказів, які стосуються його, є підставними, грунтуються на законі, відтак підлягають задоволенню.

Поряд з тим, представник позивача в судовому засідання заявив клопотання про стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору та за надання правової допомоги. Такі вимоги суд вважає такими, що підлягаю частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно роз'яснень пунктів 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи від 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Судом зясовано, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено письмовий договір №13/2017 від 07.04.2017 року про надання правової допомоги, долучено акт приймання передачі наданих послуг № 13/2017 від 07.04.2017 року, проте підтверджуючих документів про те, що представник є адвокатом чи фахівцем в галузі права не долучено , а також сам представник ствердив те, що не має відповідної освіти і не є спеціалістом, а лише навчається, а тому вимога в частині стягнення витрат по оплаті правових послуг не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 147-149 КЗпП України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.3 Наказу №142 Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» від 3 квітня 2017року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення догани.

Стягнути з Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640гривень.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.Б.Нагірна

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 липня 2017 року.