Справа №487/3175/14-ц 24.07.2017 24.07.2017 24.07.2017
Провадження №22-ц/784/1309/17
Головуючий у першій інстанції-Разумовська О.Г.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

експертів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_5

до ОСОБА_2

про усунення перешкод у здійсненні права власності

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позивачка зазначала, що є власницею будинку № 14 по вул. Образцова в м. Миколаєві. Власником будинку № 14-А є ОСОБА_2 Їх будинки є частками однієї будівлі, а дах відповідача, який обладнано з порушенням будівельних норм, примикає до задньої стіни її будинку. ОСОБА_2 перешкоджає їй у проведенні необхідних ремонтних та будівельних робіт по обслуговуванню її будинку, в тому числі і щодо вологоізоляції зовнішніх стін, що призводить до замокання конструктивних елементів внутрішніх приміщень та виникнення плісняви. Крім того, металеві ворота входу до будинку №14-А та навіс закріплені на стіні її будинку, тоді як відстань будь-яких споруд суміжних ділянок не має буди меншою ніж 1 м. Діями відповідача їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Посилаючись на наявність перешкод, створених відповідачем у належному користуванні нею своєю власністю, та уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_5 просила встановити право безоплатного постійного сервітуту на земельній ділянці №14-а по вул. Образцова у м. Миколаєві для здійснення поточного ремонту зовнішньої стіни її будинку шляхом надання вільного проходу; зобовязати ОСОБА_2 обладнати захисний фартух з оцинкованої сталі на покрівлі його будинку; демонтувати електричні дроти з бетонного паркану, встановленого на межі їх ділянок; зобовязати знести (демонтувати) навіс літ. Р та металеву коробку воріт; стягнути 4 455 грн. витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт, 5 000 грн. моральної шкоди та 7 500 грн. судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши, що його дії не створюють жодних перешкод у здійсненні позивачкою права власності, ворота на навіс були встановлені попередніми власниками більш ніж двадцять років тому, здійснювати догляд за стінами свого будинку ОСОБА_5 має можливість і без встановлення земельного сервітуту, а його вина у пошкодженні внутрішніх елементів приміщень будинку №14 внаслідок замокання та факт порушень прав позивачки розташуванням електричних дротів не доведена.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2017 року позов задоволено частково, ОСОБА_5 встановлено право безоплатного постійного сервітуту для догляду та здійснення поточного ремонту зовнішньої частини (стіни) житлового будинку літ. «А» шириною 1,0 кв.м., завдовжки 7,6 кв.м. на земельній ділянці № 14-а по вул. Образцова в м. Миколаєві шляхом надання вільного проходу. ОСОБА_2 зобовязано встановити захисний фартух з оцинкованої сталі на покрівлі житлового будинку №14-А по вул. Образцова в м. Миколаєві відповідно до вимог ДБН В2, 6-14-97 п. 3,37 та демонтувати електричні дроти з бетонного паркану, який розмежовує дві земельні ділянки. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто 4 455 грн. витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт, 4 060 грн. витрат на правовому допомогу, 1 897, 20 грн. витрат по сплаті судового збору та 10 105, 92 грн. витрат по оплаті судових експертиз. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення скасувати та відмовити у позові. Апелянт посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно розглядав та задовольнив вимоги ОСОБА_5 щодо земельного сервітуту, які виходять за межі первинного позову та недоведені позивачкою; не встановив факт порушення ним будівельних норм при облаштуванні даху та причинного звязку між його діями та заподіяною шкодою; не дослідив факт порушень прав ОСОБА_5 розташуванням електричного дроту; та порушив правила розподілу судових витрат.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності деяких перешкод у реалізації ОСОБА_5 права власності на житловий будинок №14 по вул. Образцова та визначив шляхи їх усунення: надання певного земельного сервітуту на прохід до земельної ділянки № 14-А по вул. Образцова, покладення на ОСОБА_2 обовязку облаштувати захисний фартух на даху його будинку, демонтувати електричні дроти на межовому паркані, відшкодувати матеріальну шкоду. Відповідачу також присуджені судові витрати, понесені позивачкою.

Проте не з усіма висновками суду в цій частині позовних вимог можна погодитись.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є власницею житлового будинку № 14 по вул. Образцова у м. Миколаєві (далі будинок №14).

Власником житлового будинку № 14-А по вул. Образцова (далі будинок №14-А) є ОСОБА_2 (а.с. 9-10,52 том 1). ОСОБА_2 також належить земельна ділянка за цією адресою розміром 298 кв.м (а.с.54 том 1).

Житлові будинки №14 (літ.А-1) та №14-А (літ.Б-1) мають спільну (суміжну) стіну, тобто фактично є частками однієї будівлі, яка раніше була розташована на загальній земельній ділянці площею 708 (699 кв.м) за №14 по вул. 3 Піщаній (Образцова) у м. Миколаєві. Домоволодіння мало два окремих виходи на вул. 3Піщану (а.с.56 том 1).

У 2006 році між двома співвласниками визначено користування загальною ділянкою за таким порядком, який було покладено в основу виділу кожного будинку з відповідною земельною ділянкою та окремими виходами в різні поштові адреси: вул. Образцова № 14 та вул. Образцова. 14-А.

У 2010 році проведено капітальний ремонт будинку №14 (ОСОБА_5І.) з добудовою другого поверху.

У 2011році проведено капітальний ремонт будинку № 14-А (ОСОБА_2А.) з добудовою другого поверху.

Дахи двох будинків розташовані на різному рівні. Дах будинку №14-А має примикання до будинку №14 на рівні суміжної стіни будинків, де розташовано коридор літ-1-6, та лівої стіни приміщення санвузлу літ.1-7 другого поверху будинку № 14 (а.с. 35 зворот, 56, фотознімки а.с.180,192,223 том 1).

Приміщення коридору та санвузлу другого поверху будинку №14 мають сліди замокання, яке, на думку позивачки, стало наслідком порушення відповідачем будівельних норм та правил при влаштуванні ним даху свого будинку та перешкод у здійсненні нею ізроляції зовнішніх стін.

Для визначення стану приміщень будинку №14, стану даху будинку №14-А та причинного звязку між дотриманням вимог державних будівельних норм та замоканням суміжних стін двох будинків (поряд з іншими питаннями) судом проведені судові будівельно-технічні експертизи, в тому числі і комісійна.

За висновком № 125-072 від 16 вересня 2015 року судової будівельно-технічної експертизи (далі експертиза від 16 вересня 2015 року) стіни та стеля приміщень коридору літ.1-6 та санвузлу літ.1-7 другого поверху будинку №14 мають сліди замокання (темні пятка, цвіль). На даху будинку №14-А відсутній захисний фартух у місці примикання даху до стін будинку №14, що призвело до пошкоджень конструктивних елементів приміщень позивача. Вартість відновлювальних робіт визначена у розмірі 4454 грн. (а.с. 150-192 том 1).

Висновки експерта викликали сумніви у суду, оскільки експерт безпосередньо не досліджувала конструктивні елементи даху.

Висновком №127 від 30 грудня 2015 року повторної судової будівельно-технічної експертизи (далі експертиза від 30 грудня 2015 року) (а.с. 2-66 том 2) встановлено, що дах та покрівля житлового будинку №14-А в цілому відповідає вимогам державних будівельних норм. Але недосконалість вузла сполучення планки примикання з настінним жолобом на правій стіні будинку № 14-А у період злив або снігових заметів може спричиняти замокання стін. Проте облаштування частини стіни житлового будинку №14, до якої примикає дах відповідача, є незавершеним (відсутній теплоізоляційний шар), що є порушенням державних будівельних норм. Встановлені порушення сприяють насиченню вологою матеріалу стіни, що призводить до руйнування кладки та пошкодженню елементів внутрішнього оздоблення. Вартість відновлювальних робіт складає 2764 грн. При цьому експерт не встановив причинного звязку між станом даху будинку №14-А та пошкодженням стін та стелі приміщень коридору та санвузлу другого поверху будинку №14 (а.с. 13зворот-14 том 2).

Для усунення розбіжностей у висновках експертів судом призначено комісійну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам, що проводили первинну та повторну експертизу.

За узгодженим експертами висновком №125-058 від 10 серпня 2016 року (далі комісійна експертиза від 10 серпня 2016 року) (а.с.104-140 том 2) , дах та покрівля будинку №14-Ачастково відповідає державним будівельним нормам, а саме вузол сполучення планки примикання з настінним жолобом (далі - вузол сполучення) не герметизовано, що у випадках снігових заметів та злив сприяє проникненню вологи.

Експерти дослідили і стан оздоблення тієї частини стіни будинку №14, яка примикає до даху будинку №14-А, та виявили, що пінополістиролові плити, які призначені для теплоізоляції стін, не мають щільного прилягання, відсутній армований шар та опоряджувальне покриття, які призначені для теплоізоляції від атмосферного впливу. Крім того, незавершеними є і роботи щодо влаштування даху та покрівлі будинку №14 (відсутня вітрова дошка, обшивка звисів даху та інженерних систем водовідведення), що призводить до попадання атмосферних опадів на перекриття та стіни приміщень коридору та санвузлу будинку №14.

При цьому експерти дійшли висновку, що пошкодження внутрішніх приміщень коридору та санвузлу будинку №14 носять застарілий характер та стали наслідком проникнення вологи з крівлі або конденсування водяної пари в умовах недостатньої вентиляції приміщень. Вартість відновлювальних робіт складає 4454 грн. (а.с. 117-118).

В суді апеляційної інстанції експерти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що деякі недоліки вузла сполучення, насамперед, сприяють проникненню вологи до приміщень будинку №14-А, але можуть впливати і на стан приміщень будинку №14. Замокання стелі приміщення санвузлу будинку №14 не може бути повязано з недоліками вузла сполучення даху будинку №14-А.

Проте основною причиною замокання приміщень коридору та санвузлу будинку №14 експерти назвали незакінчене облаштування стін будинку та даху позивачки у тій частині, яка примикає до даху будинку №14-А.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що локалізація слідів замокання коридору будинку №14 не співпадає з місцем розташування вузла сполучення на даху будинку №14-А. Сліди замокання стіни коридору будинку №14 проходять від стелі цього приміщення по всій довжині стіни (а.с.124 том 2 фото 2) на вищому рівні, ніж рівень розташування вузла сполучення даху.

Слідів замокання стіни коридору у місці, яке відповідає місцю розташування вузла сполучення на даху, експерти не виявили.

Суду апеляційної інстанції експерти пояснили, що обладнання захисного фартуху на даху будинку №14-А не вплинуло на замокання приміщення коридору.

Крім того, сліди замокання через невідповідне облаштування даху будинку №14 має і зовнішня частина стіни цього будинку, де розташовано і коридор і санвузол будинку №14, що взагалі не повязане з місцем розташування вузла сполучення даху будинку №14-А (а.с.123 том 2 фото 3).

Отже, виходячи з висновку комісійної експертизи від 10 серпня 2016 року щодо причин замокання, пояснень експертів в судовому засіданні апеляційного суду, а також враховуючи той факт, що локалізація пошкоджень приміщень будинку №14 відмінна від місця розташування вузлу сполучення на даху будинку №14-А, а зовнішня частина стіни будинку №14 має сліди намокання з даху цього будинку, колегія суддів вважає недоведеним причинний звязок між замоканням приміщень будинку №14 (коридору, санвузлу) та недоліками вузла сполучення та захисного фартуху даху будинку №14-А.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що замокання сталось внаслідок незаконних дій ОСОБА_2, який перешкоджав ОСОБА_5 у належному облаштуванні зовнішньої стіни, яка примикає до даху його будинку.

Зі схематичного плану розташування будинків (а.с.56 том 1) вбачається доступ ОСОБА_5 до цієї частини зовнішньої стіни з земельної ділянки, яка їй належить. Ці обставини підтверджені і експертами в судовому засіданні.

Відповідно до правил статті 1166 ЦК відсутність причинного звязку між діями відповідача та фактом заподіяння шкоди унеможливлює покладення на відповідача обовязку щодо її відшкодування.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на ОСОБА_6, як власника будинку №14-А, обовязку щодо влаштування на своєму даху захисного фартуху та відшкодування ОСОБА_5, як власниці будинку № 14, 4454 грн. вартості ремонтних робіт в приміщеннях коридору та санвузлу.

Судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

При вирішенні вимог про покладення на відповідача обовязку демонтувати електричні дроти, суд виходив з того, що вони розташовані на межовому паркані та є небезпечними для життя та здоровя позивачки.

При цьому суд не досліджував системи електропостачання сусідніх будинків; не виявив, кому належить ця мережа; хто її влаштовував; яке призначення цих дротів, які є складовою всієї електромережі; та чи можливо їх демонтувати без порушень правил електроенергетики.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що електричний дріт знаходиться на тій частині паркану, який виходить на ділянку ОСОБА_2 (фотознімки). В якій частині це є порушенням вимог до облаштування електромереж, та яким чином порушуються права суміжного землекористувача, не встановлено.

ОСОБА_5 не довела неправомірних дій ОСОБА_2 в цій частині вимог, порушень своїх майнових або немайнових прав, а також можливості відповідача усунути їх самостійно.

Сам по собі факт розташування дротів на межовому паркані не може бути доказом порушень прав позивачки.

Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для покладення на ОСОБА_2 обовязку своїми силами демонтувати електричні дроти. Судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Вирішуючи питання щодо встановленого судом земельного сервітуту, колегія суддів виходить з наступного.

Право власника чи землекористувача земельної ділянки на обмежене користування чужою земельною ділянкою закріплено статтею 98 ЗК. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється.

Види права земельного сервітуту визначені статтею 99 ЗК, в тому числі і право проходу.

З матеріалів справи вбачається, що житлові будинки №14 та № 14-А на суміжних земельних ділянках розташовані на їх межах.

Для належного обслуговування та ремонту зовнішніх стін кожній із сторін потрібен доступ (прохід) до своєї частини будинку, який можливий тільки з ділянки сусіда.

Так, позивачці ОСОБА_5 для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни її будинку, яка розташована на межі з ділянкою ОСОБА_2, від кута фасадної частини довжиною 7,6 м.

За висновками експертів доступ позивачці для обслуговування та ремонту зовнішньої стіни її будинку можливий лише шляхом встановлення їй сервітуту на частину земельної ділянки відповідача розміром 1 м шириною та 7,6 м довжиною через існуючі металеві вхідні ворота будинку №14-А (а.с. 119 том 2).

Судом досліджені матеріали цивільної справи № 2-3955-2006 за позовом ОСОБА_2, який заявлено ним у вересні 2006 року, до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування загальною земельною ділянкою площею 699 кв.м.

Рішенням Заводського районного суду м.Микоолаєва від від 23 листопада 2016 року порядок користування ділянкою визначено за єдино можливим варіантом №1 висновку №4267 судової будівельно-технічної експертизи від 10 листопада 2006 року.

Умовою цього порядку зазначено обовязковий доступ сторін на сусідні ділянки для можливості обслуговування своїх будівель.

Такий порядок користування загальною ділянкою, який і був покладений в основу виділу житлових будинків сторін в окремі поштові адреси, був розроблений з урахуванням бажань як ОСОБА_5, так і ОСОБА_2

Отже, колегія суддів не може прийняти до уваги посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що встановлювати земельний сервітут немає необхідності, а він сумлінно обслуговує зовнішню стіну будинку №14.

Разом з тим, встановивши земельний сервітут ОСОБА_5 на частині земельної ділянки ОСОБА_2 шляхом надання вільного проходу, суд не чітко визначив, що такий прохід надається тільки для обслуговування та поточного ремонту зовнішньої стіни будинку №14, а час та період проведення цих робіт мають узгоджуватись сторонами.

Визначення та узгодження часу проведення необхідних робіт зменшить негативні наслідки права користування чужою земельною ділянкою.

При цьому колегія суддів не може погодитись з посиланням апелянта на необхідність судового вирішення питання про періодичність таких дій позивачки, оскільки передбачити необхідність проведення робіт по обслуговуванню будівлі неможливо.

Таким чином, колегія судів вважає необхідним доповнити рішення суду першої інстанції в цій частині позовних вимог вищеназваними застереженнями.

Судове рішення в частині відмови в позові сторони не оскаржували.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів виходить з принципу їх присудження сторонам пропорційно задоволеним позовним вимогам у відповідності до статті 88 ЦПК.

Судові витрати по сплаті судового збору сторонами складають 6758 грн., з яких 3275 грн. сплатила ОСОБА_5 при подачі позову та 3483 грн. сплатив ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги.

Пропорційно задоволеним вимогам (одна позовна вимога немайнового характеру) на ОСОБА_2 покладаються витрати по сплаті судового збору у розмірі 1038 грн. (551грн. + 487 грн.).

Витрати на проведення експертиз складають всього 10935 грн. (9000 грн. позивач та 1935 грн. відповідач) , а витрати сторін на правову допомогу складають 9060 грн. (6560 грн. позивач та 2500 грн. відповідач).

Пропорційно задоволеним вимогам ( одна вимога із шести заявлених) витрати ОСОБА_2 мають складати: 1038 грн. судового збору, 1822 грн. (10935 : 6) на проведення експертиз, 1510 грн. (9060 : 6) витрат на правову допомогу, а всього 4370 грн. Судові витрати відповідача фактично складають 7920 грн. (1935 грн. експертиза, 2500 грн. правова допомога, 3483 грн. при подачі апеляційної скарги). Таким чином, відшкодуванню позивачкою підлягають 3550 грн. (7920-4370) судових витрат, понесених відповідачем.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2017 року в частині зобовязання ОСОБА_2 обладнати захисний фартух, демонтувати електричні дроти з бетонного паркану та в частині стягнення 4 455 грн. вартості ремонтно-будівельних робіт скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні вимог ОСОБА_5 в частині зобовязання ОСОБА_2 обладнати захисний фартух на даху свого будинку, демонтувати електричні дроти з бетонного паркану та стягнення 4455 грн. вартості ремонтно-будівельних робіт відмовити.

Рішення суду в частині встановлення ОСОБА_5 Іванівани земельної сервітуту на частину земельної ділянки № 14-А по вул. Образцова у м.Миколаєві змінити, доповнивши резолютивну частину рішення застереженням, що такий прохід ОСОБА_5 надається для обслуговування та поточного ремонту зовнішньої стіни будинку № 14, а час та період проведення цих робіт має бути узгоджений сторонами.

Рішення суду в частині розподілення судових витрат змінити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 3550 грн. судових витрат.

Рішення суду в іншій частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

ОСОБА_7