Справа № 717/831/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді Телешмана О.В.,

з участю:

секретаря Дєдової В.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітку та всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах сум платежу за один місяць.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав повністю.

Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що відповідач матеріально підтримував дитину за їхньою взаємною домовленістю. Він купляв дитині речі та надавав необхідну матеріальну допомогу. Розмір допомоги складає приблизно на 1000 гривень щомісячно. Бувало що одного місяця були менші розміри допомоги, які збільшувалися в наступний місяць. Одного разу вона попросила відповідача заплатити за дитячий садок, але він відмовив. Після цього вона зрозуміла, що відповідач може не надавати добровільно допомогу, якщо у нього з'явиться інша сім'я.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він не відмовляється від дитини. Він в міру своїх можливостей утримує матеріально дитину. Періодично дитна проживає з ним. Щомісяця він за домовленістю з позивачем купляв дитині необхідні речі. На Новий рік він купив дорогі подарунки. Щомісячно він витрачає на матеріальне забезпечення дитини приблизно 1000 гривень. При цьому він є інвалідом ІІІ групи а також працює в Чернівецькій обласній філармонії та отримує заробітну плату в розмірі біля 4200 гривень(без сплати податків). Він не визнає позов, тому що вважає, що він утримує належно, за домовленістю з позивачем дитину. Він не мав можливості заплати за дитячий садок, так як йому несвоєчасно виплатили заробітну плату. Це було один раз. В подальшому він дитині допомагає в міру можливостей, з урахуванням того, що він сплачує за найм квартири.

Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії НОМЕР_1 від 23.01.2014 року, копія рішення Кельменецького районного суду № 717/1710/16-ц від 30 листопада 2017 року, довідка №464/1 від 27 червня 2017 року, видана Кельменецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, довідка № 1050 від 29.06.2017 року, видана Росошанівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України ОСОБА_1, серії НОМЕР_2, копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 Відповідно до ст. 180 СК України відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини.

Позивач та відповідач визнали ту обставину, що відповідач надавав матеріальну допомогу своїй дитині ОСОБА_3 за домовленістю між сторонами в натуральній формі на належному рівні, тобто приблизно на суму 1000 гривень щомісячно. Таким чином, право ОСОБА_3 на матеріальне утримання не порушується відповідачем, оскільки останній утримує матеріально свою дитину на належному рівні.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вказані вище обставини також стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.7 Закону України " Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дитину: до 6 років складає 1426 гривень та має зрости з 01.12.2017 року до 1492 гривень. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що відповідач надавав матеріальну допомогу своїй дитині за домовленістю з позивачем в натуральній формі на суму приблизно 1000 гривень щомісячно, тобто забезпечував більше 50 % прожиткового мінімуму дитини.

В порушення ст.60 ЦПК України позивач не надала суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що відповідач на належному рівні матеріально не утримував дитину та не забезпечував прожитковий мінімум дитини відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст.141,150 Сімейного кодексу України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю за безпідставністю.

На підставі ст. ст. 141,150,179 - 183, 186, СК України, керуючись ст. ст. 2, 3, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: