АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3088/17 Головуючий 1 інст. - Проценко Л.Г.
Справа № 642/6960/16-ц
Категорія: інші Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:
головуючого - Котелевець А.В.,
суддів - Піддубного Р.М., Колтунової А.І.,
за участю секретаря Огар І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року,
у с т а н о в и в:
У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України (далі КЕВ м. Харкова МОУ), за участю третіх осіб Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (далі ГКЕУ ЗСУ), Житлової комісії Харківського гарнізону, про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
На обґрунтування вимог позивач вказав, що проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 на посаді командира ремонтно-відновлюваного батальйону 93 окремої гвардійської механізованої бригади 6 гвардійського армійського корпусу та перебував на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов з 27 липня 1993 року, житлового приміщення не мав. На підставі наказу начальника Генерального Штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 листопада 2006 року № 397 його було звільнено у запас за підпунктом «г» пункту 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України з правом носіння військової форми одягу у зв`язку зі скороченням штату.
Він з 31 липня 2007 року перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні зі складом родини три особи.
Протокольним рішенням Житлової комісії Харківського гарнізону від 28 липня 2016 року № 6 було погоджено розподілити йому на склад сім`ї три особи житлову площу для постійного проживання по загальній черзі за № 11 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Однак рішенням Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 12 серпня 2016 року № 231 йому було відмовлено в розподілі житлової площі за адресою: АДРЕСА_3 . У зв`язку з чим на підставі рішення Житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату від 28 жовтня 2016 року його було знято з сім`єю з квартирного обліку Харківського обласного військового комісаріату.
Посилаючись на те, що такими діями відповідачів його було безпідставно позбавлено права на житло, позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 жовтня 2016 року № 12 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 письмово повідомити в установлений законом строк КЕВ м. Харкова МОУ, Житлову комісію Харківського гарнізону та ГКЕУ ЗСУ; зобов`язати КЕВ м. Харкова включити його та членів сім`ї до загального списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 27 липня 1993 року та списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 18 грудня 2006 року; визнати протиправними висновки МОУ в особі Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ щодо безпідставності його та членів сім`ї перебування на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та скасувати рішення з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ від 12 серпня 2016 року № 231.
В уточнених вимогах позивач просив скасувати рішення Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 жовтня 2016 року № 12 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 поновити його та членів сім`ї на квартирному обліку Харківського обласного військового комісаріату з 27 липня 1993 року; зобов`язати КЕВ м. Харкова включити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 та членів його сім`ї до загального списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 27 липня 1993 року та списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 18 грудня 2006 року.
Ухвалами Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2017 року та 16 березня 2017 року позов в частині визнання протиправними висновків МОУ в особи Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ щодо безпідставності ОСОБА_1 та членів його сім`ї перебування на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , скасування рішення з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ від 12 серпня 2016 року № 231, визнання протиправним рішення Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 жовтня 2016 року № 12 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку з 27 липня 1993 року, про що письмово повідомити в установлений законом строк КЕВ м. Харкова МОУ, Житлову комісію Харківського гарнізону та ГКЕУ ЗСУ, залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 207 ЦПК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 березня 2017 року позов задоволено.

Рішення Житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату про зняття з квартирного обліку підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 та членів його сім`ї, оформлене пунктом 1 протоколу засідань № 12 від 28 жовтня 2016 року № 12, скасовано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано поновити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку Харківського обласного військового комісаріату з 27 липня 1993 року.

КЕВ м. Харкова зобов`язано включити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 та членів його сім`ї до загального списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 27 липня 1993 року та списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 18 грудня 2006 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 представник КЕВ м. Харкова МОУ, посилаючись на порушення або неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зокрема зазначає, що позивач неправомірно перебував на черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки він був звільнений у запас у зв`язку зі скороченням штатів.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 представник позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що житла для постійного проживання позивач та члени його родини не мали та не мають; відомості, які позивач надавав для взяття його на облік, є достовірними; за період з 31 липня 2007 року по 28 жовтня 2016 року недоліків в документах позивача виявлено не було. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права.

За статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначені вимоги закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 на посаді командира ремонтно-відновлюваного батальйону 93 окремої гвардійської механізованої бригади 6 гвардійського армійського корпусу та перебував на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов з 27 липня 1993 року, житлового приміщення не мав. На підставі наказу начальника Генерального Штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 листопада 2006 року № 397 його було звільнено у запас за підпунктом «г» пункту 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України з правом носіння військової форми одягу у зв`язку зі скороченням штату.

З 31 липня 2007 року позивач перебував на квартирному обліку в Харківському гарнізоні зі складом родини три особи. Однак житла після звільнення в запас до цього часу не отримав.

Протокольним рішенням Житлової комісії Харківського гарнізону від 28 липня 2016 року № 6 було погоджено розподілити позивачу на склад сім`ї три особи житлову площу для постійного проживання по загальній черзі за № 11 - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Однак рішенням Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 12 серпня 2016 року № 231 йому було відмовлено в розподілі житлової площі за адресою: АДРЕСА_3 . У зв`язку з чим на підставі рішення Житлової комісії Харківського обласного військового комісаріату від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було знято з сім`єю з квартирного обліку Харківського обласного військового комісаріату.

Посилаючись на незаконність дій КЕВ м. Харкова, позивач звернувся у суд із відповідним позовом.

Згідно абзаців 1, 7 пункту 1 статті 12, частини 1 статті 23 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-ХП (з наступними змінами) «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначався Кабінетом Міністрів України.

Фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснювалося за рахунок коштів, що передбачалися в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Механізм забезпечення житловим приміщенням військовослужбовців осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), зокрема Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових приміщень, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей врегульовувався Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок).

Зокрема Порядком було передбачено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво, зокрема, Збройними Силами України, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання (пункт 4, абзац другий Порядку).

Організація забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями була врегульована Інструкцією, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) (далі Інструкція № 577).

Пунктом 3.10. Інструкції закріплено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби у запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Якщо військовослужбовець, який перебуває на обліку, обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку реєстрації інший населений пункт, відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 6 місяців до звільнення в запас або відставку за віком подає до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційного органу необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби.

На даний час питання щодо організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями врегульовано Інструкцією, затвердженою Наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (далі Інструкція № 737).

Відповідно до пункту 2.17 Інструкції № 737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Якщо військовослужбовець, який звільнився в запас або у відставку за віком, перебуває на обліку та обирає для проживання після звільнення з військової служби з урахуванням існуючого порядку реєстрації інший населений пункт (якщо військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби гарнізон міста Києва, рішення про можливість постановки його на квартирний облік у гарнізоні міста Києва приймає Міністр оборони України), відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 6 місяців до звільнення в запас або відставку за віком подає до військового комісаріату і КЕВ (КЕЧ) району, що знаходяться за обраним місцем проживання, необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання у військовому комісаріаті, він знімається з обліку за останнім місцем служби.

Аналіз вказаних норм права свідчить, що для зарахування військовослужбовця на квартирний облік після звільнення з військової служби в іншому населеному пункті, відповідний командир військової частини за проханням військовослужбовця за 6 місяців до звільнення в запас або відставку за віком має подати до військового комісаріату і квартирно-експлуатаційного органу необхідні документи.

Оскільки процедура зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік після звільнення з військової служби в іншому населеному пункті не дотримана, позивач не має права залишатися на квартирному обліку в Харківському гарнізоні.

Враховуючи викладене, підстав для скасування рішення Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття з квартирного обліку підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 та членів його сім`ї, оформленого пунктом 1 протоколу засідань № 12 від 28 жовтня 2016 року № 12, зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату поновити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку з 27 липня 1993 року, а КЕВ м. Харкова - включити позивача та членів його сім`ї до загального списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на черзі поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 27 липня 1993 року та списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень з 18 грудня 2006 року, у суду першої інстанції не було.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 307 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець
Судді А.І.Колтунова
Р.М.Піддубний