АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Литвинюк І.М.

секретар Окармус О.М.

за участю : відповідача, його представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 24 травня 2017 року -

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. 12.03.2007р. між сторонами був укладений договір банківського рахунку №б/н з встановленням кредитного ліміту на рахунок, відповідно до якого позивач зобовязався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий відповідачем, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження відповідача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком та на умовах, передбачених вищевказаним договором.

Відповідачу було відкрито поточний гривневий рахунок №1481 та картковий рахунок №1481, а також видано карту №167026, що підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку та випискою про рух коштів.

12.03.2007р. сторони підписали додаток №7 до договору банківського рахунку від 12.03.2007р. Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок, згідно з яким відповідачу

22-ц/794/765/17р. Провадження №727/620/17 Головуючий у 1 інстанції Чебан В.М.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б.

12.03.2007р. встановлено кредитний ліміт на карту в розмірі 10000грн., що підтверджується довідкою про розмір кредитного ліміту на рахунок №1481.

Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт 12.03.2007р. в розмірі 10000грн., що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у ОСОБА_1 станом на момент звернення позивача з позовом до суду виникла заборгованість в сумі 44296,44грн. за кредитним договором №б/н від 12.03.2007р., яка складається з наступного: 31721,50грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 12574,94грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня).

Позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 24 травня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що ним не пропущено строк позовної давності, оскільки у позивача виникло право на вимоги до відповідача у цивільному судочинстві лише з 2014 року після припинення діяльності ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що 12.03.2007р. між банком та відповідачем був укладений договір банківського рахунку №б/н з встановленням кредитного ліміту на рахунок, згідно умов якого позивач зобовязався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий відповідачем, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження відповідача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком та на умовах, передбачених вищевказаним договором. На підставі вищевказаного договору ОСОБА_1 було відкрито поточний гривневий рахунок №1481 та картковий рахунок №1481, що підтверджується заявою про відкриття поточного рахунку. Також сторонами 12.03.2007р. підписано додаток №7 до договору банківського рахунку від 12.03.2007р. Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок, згідно з яким відповідачу 12.03.2007р. встановлено кредитний ліміт на карту, що підтверджується довідкою про розмір кредитного ліміту на рахунок №1481.

Згідно довідки про розмір встановлених кредитних лімітів №08.7.0.0.0/31 від 18.01.2017р., ОСОБА_1 12.03.2007р. встановлено кредитний ліміт в сумі 10000,00грн.

Пунктом 4.1. Регламенту надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок передбачено, що для розрахунку відсотків за користування кредитом установлюється диференційована процентна ставка. Відповідно до п. 4.1.1. Регламенту надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок процентна ставка за весь час користування кредитом встановлюється у розмірі від 13% до 26% в залежності від терміну користування кредитом.

Пунктом 5.1 вказаного регламенту також передбачено, що у разі порушення клієнтом зобовязань передбачених договором щодо сплати кредиту, клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня.

Звертаючись з позовом, банк посилається на наявність за позивачем, у звязку з невиконанням ним своїх зобовязань за договором, заборгованості 44296,44грн. за кредитним договором №б/н від 12.03.2007р., яка складається з наступного: 31721,50грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 12574,94грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня).

Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи встановлено, що представником відповідача було подано заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У відповідності до п. 5.4. Регламенту надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок, що є невідємним додатком до кредитного договору № IFD262 від 13.12.2007р., сторони погодили, що збільшення терміну позовної давності за вимогою про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за цим додатком до договору встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, зробив правильний висновок про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права на стягнення заборгованості з пропуском строку позовної давності, оскільки строк позовної давності необхідно рахувати з травня 2008 року - останнього платежу, здійсненого ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості, враховуючи встановлений сторонами строк позовної давності 5 років. Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права тільки 18 січня 2017 року.

Посилання апелянта на те, що строк позовної давності потрібно рахувати з часу припинення діяльності ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця та виключення його з реєстру субєктів підприємницької діяльності, є необгрунтованими, оскільки банком не доведено, що він не мав можливості у встановлений в договорі пятирічний строк звернутися до господарського суду з позовом до стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції з врахуванням встановлених обставин справи дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Виходячи з наведеного, рішення є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :