Справа № 324/1005/17
Провадження № 2/324/510/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2017 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Пологівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України судом було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі. Із відповіді на вказаний запит суду, отриманої 18 липня 2017 року вбачається, що згідно бази даних, яка міститься у відділі реєстрації Пологівської міської ради, місце реєстрації відповідача відповідає зазначеному у позовній заяві.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що її подано з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, зокрема, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У той же час, у порушення вказаних вимог, позивачем у позовній заяві не обґрунтовано заявлений розмір аліментів, а саме 2000 грн., які вона просить стягувати з відповідача до досягнення дитиною повноліття, а також не зазначено про те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Також до позовної заяви не долучено докази на підтвердження вказаних обставин.

Окрім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, було внесено зміни до ст.181,182,183,184,191 Сімейного кодексу України, а також до ст.96 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Проте, всупереч вказаним нормам позивачем не зазначено у позовній заяві, чи зверталася вона до суду із заявою про видачу їй судового наказу про стягнення аліментів, а якщо зверталася, то до позовної заяви нею мали бути долучені копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Згідно із ч. 1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Наведене свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання позивачеві строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 80, 119, 121, 208-210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії ухвали, усунути вказані в ухвалі суду недоліки позовної заяви, інакше вона буде визнана неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: