Ухвала

іменем україни

19 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу вкладу та повернення коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Наконечну Альону Вікторівну, на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 січня 2014 року в м. Євпаторія АР Крим між сторонами було укладено депозитний договір, за умовами якого позивач внесла кошти у розмірі 9 226,83 дол. США, з виплатою 10 % річних, строком на 12 місяців.

20 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про повернення вкладу та відсотків у зв'язку із закінченням строку дії договору, на яку отримав відмову.

З урахуванням вказаного позивач просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» вклад у розмірі 9 226,83 дол. США, проценти у розмірі 773,54 дол. США, пеню у розмірі 5 483,84 дол. США, три проценти річних у розмірі 363,96 дол. США, інфляційні втрати у розмірі 4 416,53 дол. США та 600 грн за послуги з проведення розрахунку заборгованості.

Рішенням Тисменицького районного суду від 22 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 вклад у розмірі 9 226,83 дол. США, проценти у розмірі 773,54 дол. США і три проценти річних у розмірі 363,96 дол. США, всього - 10 364,33 дол. США, а також 600 грн за послуги з проведення розрахунку заборгованості. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Так, аналіз ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14 серпня 2003 року № 337, вказує на те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Судами першої та апеляційної інстанцій в судових засіданнях була встановлена наявність та досліджені оригінали договору банківського вкладу та платіжного документу про перерахунок позивачем коштів відповідачу, отже суди обґрунтованого вважали, що банк порушив умови договору банківського вкладу щодо повернення депозиту на вимогу вкладника (позивача), а тому він повинен виплатити суму банківського вкладу.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке діє через представника Наконечну Альону Вікторівну, відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун В.О. Кузнєцов