РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2165/17

провадження у справі № 2-о/0285/92/17

12 липня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Михайловської А.В.

при секретарі Ковальовій З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні у місті Новоград-Волинський цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Чижівська об"єднана територіальна громада Новоград-Волинського району Житомирської області,

про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

19.06.2017 року заявниця звернулася до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім"єю разом із спадкодавицею ОСОБА_2, яка померла 28 липня 2014 року на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

В обгрунтування заяви зазначила, що на час відкриття спадщини постійно проживала з матір"ю, доглядала її за місцем свого проживання. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній факт прийняття нею спадщини після смерті матері, так як відсутній факт прийняття нею спадщини. Отже, у зв»язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена була звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав

Заявниця в судове засідання не з»явилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, вимоги заяви підтримала з підстав, зазначених у ній, просила задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не прибула, надіслала письмову заяву про розгляд справи у відсутності її представника, проти заяви не заперечує.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 28 липня 2014 року померла ОСОБА_2, мати заявниці по справі/ а.с. 4,6/. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно.

Як слідує з копії заповіту від 03 червня 2015 року, ОСОБА_2 заповіла все своє майно своїй дочці, заявниці по справі/а.с.7/.

Відповідно до акту обстеження місця проживання Чижівської об"єднаної територіальної громади від 06.06.2017 року № 812 вбачається, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті 28.07.2014 року фактично проживала без реєстрації у своєї дочки ОСОБА_1 за адресою: с. Красилівка по вул. Л.Українки, 14 Новоград-Волинського району Житомирської області /а.с.10/.

Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації заявниця перебувала з 06.04.2008 року по 31.07.2014 року у них на обліку як непрацююча працездатна особа по догляду за особою похилого віку за ОСОБА_2 /а.с.11./

Державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері, у зв`язку відсутністю факту прийняття нею спадщини, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вона до нотаріуса не зверталася, на день смерті спадкодавиця постійно з нею не проживала /а.с.13/.

Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що заявниця та її матір ОСОБА_2 дійсно постійно проживали однією сімєю до відкриття спадщини, тобто до смерті останньої.

Оскільки встановлення вищезазначеного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження.

Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавицею, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10,11, 15, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім»єю разом із спадкодавицею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 28 липня 2014 року на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча А.В.Михайловська