Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/931/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

за участю секретаря Федорів О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в селищі Гусятин справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 1815 гривень матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 1000 гривень витрат на правову допомогу. Посилається на те, що 23.04.2016 біля 20 год. житель м. Хоростків ОСОБА_3, перебуваючи в його домогосподарстві, після вживання спиртних напитків, затіяв суперечку, що переросла в його побиття, в процесі якого умисно став наносити йому удари руками і ногами по обличчю, голові та різні частини тіла. В результаті нанесення йому множинних ударів ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження, що судово-медичною експертизою віднесено до легких тілесних ушкоджень з розладом здоров'я. Із-за травмування ряду зубів, вивиху щелепи він не міг нормально вживати їжу, тривалий час терпів фізичну біль. Вина відповідача доведена вироком Гусятинського районного суду від 20.04.2017 року, оскільки ОСОБА_3 визнаний винним за ч.2 ст.125 КК України і йому призначено покарання в вигляді 1 ( одного ) року обмеження волі. Суд застосував ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

На лікування та зубопротезування для нормалізації функції зубів, яке йому проведено Тернопільському районному територіальному медичному об'єднанні, він затратив кошти в сумі 1815 грн. грн., що підтверджується довідкою та квитанцією до прибуткового касового ордеру №996 від 08.06.2017 року. На правову допомогу ним затрачено кошти в сумі 1000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги і квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 14.06.2017 року. Оскільки ОСОБА_3 вчиненим ним злочином заподіяв йому матеріальні збитки, які ним не відшкодовано по сьогоднішній день, тому з цього приводу він змушений звернутися до суду для стягнення з відповідача зазначених коштів.

Позивач ОСОБА_2 в попереднє судове засідання не зявився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить задовольнити.

Відповідача ОСОБА_3 в попереднє судове засідання не зявився, попередньо подав заяву про попередній розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю, просить задовольнити.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволенню позову.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Суд, встановивши, що визнання в даному випадку відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.04.2017 року в справі № 596/1475/16-к ОСОБА_3 визнано винним за ч.2 ст. 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Позивач ОСОБА_2 згідно вказаного вироку є потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні. Унаслідок умисного нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_2, останній зазнав ушкоджень у вигляді садна тімяно- потиличної ділянки голови, трьох синців і сімнадцяти саден обличчя - чола, носа, правої щоки, лівих лобово-скроневої і надбрівної ділянок, губ у тому числі слизової оболонки нижньої губи, підборіддя, з ознаками забиття мяких тканин, а також синця на правій і садна на лівій вушних раковинах; вогнищевий крововилив у білкову оболонку правого ока; трьох саден на передній поверхні грудей; травми нижньої щелепи з неповним вивихом чотирьох зубів - третього і четвертого справа та зліва, опорних для мостоподібного протезу, що у клінічному перебізі травматичного процесу ускладнилися розвитком періодонтиту, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Позовні вимоги ОСОБА_2 згідно вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.04.2017 року в справі № 596/1475/16-к про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14000 грн. на підставі плану лікування Стоматологічної клініки «ОСОБА_4 Плюс» від 4 липня 2016 року залишено без розгляду, оскільки вони визнані судом необґрунтованими та передчасними, оскільки позивачем не доведено, що витрати на зазначену суму ним понесені.

Матеріалами справи, а саме довідкою комунального закладу Тернопільської районної ради «Тернопільське районне територіальне медичне обєднання» віл 15.06.2017 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 996 від 08.06.2017 року та історії хвороби, підтверджується що позивачем ОСОБА_2 за лікування і зубопротезування зубів було сплачено 1815,65 грн. (а.с.5-7).

Відповідно до статті 1177 шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п. 47 Постанови №10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

З наявної у матеріалах справи укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_5 (що діє на підставі Свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 187 від 28.07.1998 року договору) про надання правової допомоги, ордеру про надання правової допомоги серії ТР № 019535 від 03.05.2017 та квитанції до прибуткового касового ордера № 2 вбачається що за надання правової допомоги позивачем ОСОБА_2 було сплачено кошти в сумі 1000 грн. адвокату ОСОБА_5

На підставі встановлених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 84, 88, 130, 174, 209, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 22, 1166, 1177 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та витрат на правову допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії МС 642156 виданого 28 січня 2000 року) Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області) в користь ОСОБА_2 1815 (одна тисяча вісімсот п'ятнадцять) гривень матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії МС 642156 виданого 28 січня 2000 року) Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області) в користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Головне управління державної казначейської служби України у м.Києві, код отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк