Справа №474/907/13-ц 20.07.2017 20.07.2017 20.07.2017
Провадження №22-ц/784/1679/17
Справа № 474/907/13-ц Головуючий у першій інстанції Сорочан А.В.
Провадження № 22-ц/784/1679/17 Доповідач апеляційного суду Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

20 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

за відсутності осіб, що брали участь у справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2017 року, постановлену за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі, розпочату провадженням за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

06 червня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, яку обґрунтовувало наступним.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської областівід 30 грудня 2013 року у цивільній справі №474/907/13-ц на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором №4 від 14.10.2008 року у розмірі 39029 грн. 69 коп. та судові витрати у розмірі 490 грн. 30 коп.

Рішення суду набрало законної сили 10 січня 2014 року та за заявою стягувача - представника ТОВ «Кредитні ініціативи» 08 квітня 2014 року було видано два виконавчих листа.

26 вересня 2016 року ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали між собою договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4 від 14.10.2008 року перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія».

Посилаючись на виписані обставини, заявник просив суд замінити стягувача у справі, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_3

Ухвалою Врадіївський районний суд Миколаївської області від 20 червня 2017 року заяву ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» задоволено у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_3 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, оскільки вона постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального права.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив її з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Замінюючи стягувача у справі, суд першої інстанції виходив з того, що для цього є законні підстави і ним у повній мірі дотримано вимог процесуального закону, щодо порядку розгляду заяви про таке.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч.3 ст.129 Конституції України, ч. 1 ст.14 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За умови стрімкого розвитку підприємницької діяльності в Україні, коли відбуваються припинення юридичних осіб в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення, а також правового нігілізму громадян - актуальною стала проблема заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальна стадія судового провадження, самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду, невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому виписане правило про правонаступництво розповсюджується і на неї.

А оскільки сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник, то дія виписаного вище правила про заміну сторони виконавчого провадження розповсюджується саме на них.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст.512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна стягувача є актуальною ще і з тих підстав, що без заміни сторони правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2013 року у цивільній справі №474/907/13-ц на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором №4 від 14.10.2008 року у розмірі 39029 грн. 69 коп. та судові витрати у розмірі 490 грн. 30 коп. (а.с. 13-15). Рішення суду набрало законної сили 10 січня 2014 року та за заявою стягувача - представника ТОВ «Кредитні ініціативи» 08 квітня 2014 року було видано два виконавчих листа. 26 вересня 2016 року між ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали між собою договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4 від 14.10.2008 року перейшло до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» (а.с - 8-10).

У зв'язку з цим ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» - заявник по справі, просив суд замінити сторону заявника з ТОВ «Кредитні ініціативи» на ТОВ ФК «Довіра та Гарантія».

Названий договір на день розгляду районним судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження був чинним, а тому районний суд зобов'язаний був задовольнити заяву товариства про заміну сторони стягувача.

Проаналізувавши виписані вище обставини та норми закону колегія приходить до наступного. Суд 1 інстанції виконавши вимоги ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України та з'ясувавши належним чином фактичні обставини справи, щодо заявлених вимог, а також встановивши, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, дійшов вірного висновку про обґрунтованість заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та необхідність її задоволення.

За такого підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 немає, а тому її слід відхилити і залишити в силі оскаржену ухвалу.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність процесуальних порушень при розгляді судом заяви банку, то вони не можуть слугувати скасуванню оскарженої ухвали, оскільки частина з них не має підтвердження, а ті ж, що мали місце, носили формальний характер і не вплинули на результати вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Н.В. Самчишина