н/п 2/490/4130/2017 Справа № 490/2807/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 липня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваша С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - житлово-експлуатаційна організація "Забота" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
29.03.2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №123 по пр. Центральному (Ленніа),148 в м.Миколаєві.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином через оголошення у газеті "Ріднє Прибужжя".
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили
Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
06 грудня 2016 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва- пр. Леніна), відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 06.12.2016 року.
Відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує.
Факт не проживання відповідача у вищезазначеній квартирі підтвердили, у акті про не проживання особи за місцем реєстрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до правової позиції Верховного Суду України в справі №688/63/15-ц, у справі №6-709цс16 положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин в будь-який час.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.
Таким чином, встановивши, що відповідач набув право проживання у спірному будинку у межах правовідносин з попереднім власником, та оскільки законодавство не передбачає перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Відповідач на час предявлення позову до суду не має сімейних відносин з позивачем, тобто не був членом її сімї.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - житлово-експлуатаційна організація "Забота" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №123 пр. Центральний (Леніна), 148 в м.Миколаєві.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.