Справа № 404/1839/17
Номер провадження 2/404/1839/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря- Проскурня О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 26.08.2015 року по 02.04.2016 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 15 січня 2017 року народився син - ОСОБА_3 . Зазначає, що він не є батьком малолітнього , оскільки ніяких стосунків із відповідачкою з 5 лютого 2016 року не мав. Про те, що його записано батьком дізнався після народження дитини.

З урахуванням наведеного, просив суд виключити з актового запису №96 від 24 січня 2017 року Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запис про нього, як батька .

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, про що подала заяву. Зазначила, що дійсно позивач не є батьком малолітнього ОСОБА_3, необхідності для цього призначати судову -генетичну експертизу не має.

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, його представник в судове засіданні не з»явився, повідомлявся, просив справу слухати у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до актового запису №96 від 24 січня 2017 року, вчиненого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , ОСОБА_3 народився 15 січня 2017 року, його батьками записано : батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №204139 від 24.01.2017 року (а.с.6).

02 квітня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис № 23. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому: ОСОБА_5, їй- Ігнатьєва( а.с. 5).

Позивач пояснював, що з 5 лютого 2016 року вони проживали з відповідачкою окремо, ніяких стосунків не мали. Зазначене було підтверджено і відповідачем .

11.07.2017 року відповідачка подала до суду заяву про визнання позовних вимог .

Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Так, відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

За змістом ст.ст.10,11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За нормою ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 4 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 р. N5 Пленум Верховного суду України роз»яснив, що, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Аналогічне положення містить пункт 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, де зазначено, що, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Як з»ясовано, відповідач позов визнала , про що подала заяву , зазначивши, що у зв»язку з цим, потреби у проведенні відповідної судової експертизи на предмет батьківства позивача немає .

Окрім того, у судовому засіданні позивач пояснював , що йому стало відомо про те, що його записано батьком ОСОБА_3 після його народження , про те, що його бувша дружина була вагітна він не знав, з нею після 5 лютого 2016 року ніяких стосунків не мав. Відомості внесені до актового запису про народження малолітнього, його як батька, є невірними.

Відповідно до статті 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я;2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Даний перелік підстав є вичерпним.

Про призначення відповідної експертизи сторонами клопотання не заявлялось та дана експертиза не відноситься до наведених у переліку експертиз, призначення яких є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що відповідачка позов визнала та не заперечувала щодо його задоволення, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 61, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виключити з актового запису №96 від 24 січня 2017 року Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 запис про батька - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда