Ухвала

іменем україни

20 липня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просив розподілити спільне майно, яке було придбано під час зареєстрованого з відповідачем шлюбу, на загальну суму в розмірі 69 450,00 грн, а саме: побутова техніка, меблі, посуд, люстри, ковдри, віконні набори тюлеві, часи, визнавши право власності на частину вказаного майна за вказаним переліком за позивачем, на інше майно, згідно переліку, - за відповідачем, зі стягненням з відповідача на користь позивача різниці вартості спільного майна в розмірі 6 575,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року, позов задоволено.

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на набір меблів для відпочинку «Каприз» (кутовий диван та два крісла) вартістю 2528,00 грн, люстру у кухні вартістю 140,00 грн, люстру в залі вартістю 272,00 грн, кухню (Туреччина) 240х240 вартістю 5000,00 грн, кухонний набір меблів (стіл, 2 стільця) вартістю 500,00 грн, стіл кухонний вартістю 300,00 грн, телевізор «PHILIPS» 32 РW 9520 вартістю 1900,00 грн, пральну машину «Gorenje» WA 63100 вартістю 2200,00 грн, витяжку АЕG (Турція) вартістю 150,00 грн, підставки алюмінієві декоративні 2 шт. вартістю 160,00 грн, тумбу під телевізор вартістю 100,00 грн, музикальний центр «SONY» 1992 року випуску, що потребує ремонту вартістю 400,00 грн, телевізор «PHILIPS» 29 РТ 9113/58 вартістю 1500,00 грн, холодильник «Атлант» МХМ-260 вартістю 1500,00 грн, фритюрницю універсаліс 1250 вартістю 450,00 грн, годинник настінний вартістю 120,00 грн, ковдри на стіну 2 шт. вартістю 300,00 грн, а всього на суму 17 520,00 грн.

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на шафу двудверну з розсувними дзеркальними дверима, з підсвіткою вартістю 3000,00 грн, спальню: шафу 3 м, ліжко, матрац, тумбочки 2 шт., дзеркало 1, тумбу для білизни, вартістю 7200,00 грн, ковдри на стіну 2 шт. вартістю 300,00 грн, набір меблів для відпочинку «Амбасадор» вартістю 1150,00 грн, пилосос «SIEMENS» 200W вартістю 400,00 грн, плиту «BOSH» HSV 442 KEU (Германія нова в упаковці) 8000,00 грн, люстру 1 шт. у вітальні вартістю 205,00 грн, люстру 1 шт. в спальні вартістю 506,00 грн, телевізор ЕЛЕКТРОН 51ТЦ 437Д вартістю 150,00 грн, телевізор «PHILIPS» 21 вартістю 1000,00 грн, стінку «КИЙ» вартістю 1200,00 грн, стільці 4 шт. вартістю 800,00 грн, посуд, сервізи вартістю 2000,00 грн, холодильник «Бірюза» вартістю 300,00 грн, 2 віконних набори (Арки) нові вартістю 5000,00 грн, стіл кухонний вартістю 300,00 грн, а всього на суму 31 511,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію у вигляді різниці цільного майна в розмірі 6 995,50 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При цьому, ч. 1 ст. 71 СК України визначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, висновок судової товарознавчої експертизи від 19 серпня 2016 року, виходив із того, що рухоме майно, яке є предметом спору, було придбано сторонами за час шлюбу та за спільні кошти і є спільною сумісною власністю подружжя, а тому є підстави для визнання права власності на частину майна загальною вартістю 17 520,00 грн в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_4, визнання права власності на частину майна загальною вартістю 31 511,00 грн в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 із виплатою нею ОСОБА_4 грошової компенсації у вигляді різниці цільного майна в розмірі 6 995,50 грн.

Після проведення експертизи представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який був присутній в судових засіданнях 26 вересня 2016 року та 22 грудня 2016 року, питання щодо повторного направлення справи для проведення експертизи не порушував, а також не надав доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_2 не було надано належних та допустимих доказів на спростування вартості майна, з якої виходив суд першої інстанції.

Суди правильно виходили із того, що позивачем не було пропущено строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки лист про поділ майна подружжя було направлено позивачем відповідачу 22 липня 2013 року та отримано ОСОБА_2 05 серпня 2013 року, до суду позивач звернувся 16 червня 2015 року. Після отримання відповідачем зазначеного листа, питання поділу майна подружжя врегульовано в позасудовому порядку сторонами спору не було, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ