АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1602/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівБородійчука В. Г., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20 червня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 69297,06 грн., що складається з 7299,06 грн. - заборгованість за кредитом; 55023,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3198,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3276,05 грн. - штраф (процентна складова), мотивуючи про те, що відповідно до укладеного між сторонами договору відповідач, як позичальник, отримала в позивача кредит, однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, у встановлені в договорі порядку та строки кошти не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість про стягнення якої просить банк.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20.06.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку. В обґрунтування вказує на те, що по кредитній картці, яка є пенсійною, з 01.10.2014 припинено нарахування пенсії. Позивач не повідомив відповідача про зміну відсоткової ставки за кредитом. Заборгованість відповідач погасив у повному обсязі. Із розрахунків банку невідомо період нарахування, розміри відсотків, пені, чи враховано проведену відповідачем сплату. Суд протиправно відмовив у витребуванні в банку розгорнутого розрахунку заборгованості відповідача. Судом не враховано, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами про стягнення пені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав належним чином свої кредитні договірні зобов'язання, що є підставою для стягнення заборгованості у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що відповідно до договору № б/н від 31.08.2010 (анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку) відповідач, як позичальник, отримав у позивача, як банку, кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При цьому у своїй заяві (а.с.6 на звороті) відповідач підтвердив своїм підписом те, що він погоджується з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Відповідач зобов'язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змістом на веб-сайті банку.

Указані обставини у справі сторонами визнаються та не оспорюються.

Свої договірні зобов'язання позивач виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній свої зобов'язання не виконав та не повернув у встановлені порядок та строки кредит та нараховані на нього відсотки.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України - наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованою договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Наявність заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за його користування у даній справі підтверджується, зокрема, розрахунком банку.

При цьому колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що заборгованість відповідач погасив у повному обсязі, адже відповідних доказів належного розрахунку з банком суду надано не було, а згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що із розрахунків банку невідомо період нарахування, розміри відсотків, пені, чи враховано проведену відповідачем сплату, адже відповідно до розрахунку, що міститься у матеріалах справи на а.с.4-5, вираховуючи розмір кредитної заборгованості, банк враховує проміжок часу з 17.10.2011 по 31.10.2016; відсотки вираховуються у розмірі 30% за період часу з 17.10.2011 по 31.08.2014, 34,8% з 10.09.2014 по 31.03.2015, 43,2% з 01.04.2015 по 31.10.2016; в колонці «погашені проценти» розрахунку вказано суми відсотків, сплачених позичальником, а в колонці «сума погашення за наданим кредитом» - кошти сплачені позичальником по кредиту.

Таким чином банк врахував здійснену позичальником сплату коштів по кредитному договору.

Отже потреби у витребуванні в банку розгорнутого розрахунку заборгованості відповідача, про що вказує апелянт, у даному випадку немає.

Не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що позивач не повідомив відповідача про зміну відсоткової ставки за кредитом з таких підстав.

Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Крім того, відповідно до п.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійснені операції по картрахункам.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами Банку, які викладені на веб-сайті Приватбанку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Отже ознайомлення зі змінами відсоткової ставки по кредиту входить до обов'язків позичальника, про порушення прав якого в такому випадку може йти мова у разі, якщо банк не надав відповідну виписку на запит позичальника.

Далі, відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

На підставі вищевикладених фактичних обставин справи, норм законодавства та положень кредитного договору, укладеного між сторонами справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача, як позичальника, на користь банку слід стягнути заборгованість по відсоткам за користування кредитом, пеню, комісію та штрафи (фіксована частина та процентна складова), оскільки ці платежі передбачені відповідними положеннями умов та правил надання банківських послуг, що становлять зміст укладеного між сторонами кредитного договору.

Одночасно колегія суддів враховує, що згідно правового висновку ВСУ у справі №6-1824цс15 від 24.02.2016, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для застосування, відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати в договорі, передбаченому актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (частина друга статті 6 ЦК України). За змістом частини третьої цієї статті сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, однак не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок про те, що якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то розрахунок розміру пені слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі.

У даному випадку в п. 3.2.1.5.7 вищевказаних Умов і Правил строк позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 50 років.

Укладення та підписання даного договору у тій формі та у той спосіб, що визначений в даному випадку сторонами цього договору - є прямою і безумовною згодою позичальника і щодо збільшення позовної давності за всіма вимогами, в тому числі і щодо неустойки, і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, оскільки укладаючи та підписуючи договір в цілому, без будь - яких окремих застережень та взагалі не ставлячи питання про визнання його недійсним повністю чи в частині, при цьому оспорювати надання своєї згоди щодо однієї з умов цього договору.

В цілому, інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 20 червня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :