АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1477/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про передачу виконавчого провадження, визнання бездіяльності та дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернувся в суд із скаргою на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про передачу виконавчого провадження, визнання бездіяльності та дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2014 року, яким з ОСОБА_6 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №С8ІРО00000142 від 06.07.2007р., на загальну суму 363 333 грн. 40 коп., та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3633 грн. 33 коп., - був виданий виконавчий лист № 2/707/1288/14 від 30.01.2015 року.

18 березня 2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_7 було відкрито виконавче провадження ВП № 46934828.

30 березня 2015 року до відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції надійшла заява стягувача про направлення виконавчого документа за місцем роботи боржника без перевірки майнового стану.

30 липня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_7 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 46934828В, керуючись п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

12 січня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_8 за тим же самим виконавчим листом № 2/707/1288/14 від 30.01.2015 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 363333 грн. 40 коп., та судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3633 грн. 33 коп., було відкрито виконавче провадження за номером ВП № 50015125.

Дане виконавче провадження підлягало закриттю протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття, проте 13.03.2017 року було винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № 50015125.

Також скаржник зазначив, що дана постанова була надіслана йому 03.04.2017 року, що є грубим порушенням строку в який боржник повинен був бути повідомлений.

ОСОБА_6 просив суд:

- визнати незаконними, неправомірними рішення державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_8, щодо винесення постанови від 13.03.2017 року про передачу виконавчого провадження ВП № 50015125 по виконавчому листу № 2/707/1288/14 від 30.01.2015 та дії, у неповідомленні боржника про документи виконавчого провадження у строк;

- визнати незаконною, неправомірною бездіяльність державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_8, щодо невинесення постанови 12.07.2016 року про завершення виконавчого провадження ВП № 50015125 у зв'язку зі спливом строку передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

- визнати недійсною та скасувати незаконну і неправомірну постанову від 13.03.2017 року про передачу виконавчого провадження ВП № 50015125 по виконавчому листу № 2/707/1288/14 від 30.01.2015 року;

- зобов'язати державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_8 чи іншу уповноважену посадову особу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області закінчити виконавче провадження ВП № 50015125 відкрите 12.01.2016 року по виконавчому листу № 2/707/1288/14 від 30.01.2015 у зв'язку з закінченням 12.07.2016 року строку, передбаченого для даного виду стягнення.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в частині несвоєчасного доведення до відома боржника про прийняття постанови про передачу виконавчого провадження від 13.03.2017 року.

У решті вимог скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення із наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_6 на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про передачу виконавчого провадження, визнання бездіяльності та дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в частині несвоєчасного доведення до відома боржника про прийняття постанови про передачу виконавчого провадження від 13.03.2017 року вбачаються неправомірні дії, а в частині прийняття даної постанови державним виконавцем не вбачається порушень прав скаржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Стаття 383 ЦПК України, передбачає, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що передбачено ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2014 року, яким з ОСОБА_6 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №С8ІРО00000142 від 06.07.2007р., на загальну суму 363 333 грн. 40 коп., та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3633 грн. 33 коп., - був виданий виконавчий лист № 2/707/1288/14 від 30.01.2015 року (а.с.10).

В судовому засіданні було встановленою, що на підставі заяви стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» та виконавчого листа суду від 13.11.2014 року, зі строком предявлення до виконання до 13.01.2016 року, було відкрито виконавче провадження № ВП 50015125 від 12.01.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що виконавче провадження підлягало закінченню у звязку зі спливом строку для відповідно виду стягнення ще 12.07.2016 року.

Відповідно до п. 7 розділу ХІІІ ЗУ «Про виконавче провадження» (що набрав чинності з 05.10.2016 року) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» №606 державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» №606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не передбачався саме обовязок державного виконавця не залежно від стадії на якій перебувало виконавче провадження приймати рішення про закінчення виконавчого провадження, та, що саме державному виконавцю надано право приймати відповідне рішення.

З постанови про передачу виконавчого провадження від 13.03.2017 року вбачається, що державним виконавцем було встановлено місце роботи боржника ОСОБА_6 на території підпорядкованій Соснівському відділу ДВС м.Черкаси, у звязку з чим прийнято рішення про передачу виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 6 розділу V Інструкції «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

20 квітня 2017 Соснівським відділом ДВС міста Черкаси повернуто виконавче провадження на адресу Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області у зв'язку з тим, що згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній від 05.10.2016 року, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах та території, на яку поширюється юрисдикція України. (а.с. 16).

Відповідно, 27.04.2017 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендію та інші доходи ОСОБА_6, та направлено за місцем його роботи (а.с. 17-18).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень в діях державного виконавця при винесенні постанови про передачу виконавчого провадження від 13.03.2017 року, а доводи апеляційної скарги в цій частині є несуттєвими.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Твердження апелянта про те, що скарга розглянута судом першої інстанції не згідно норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права та без застосування закону, який підлягав застосуванню є такими, що не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_6 на постанову державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про передачу виконавчого провадження, визнання бездіяльності та дій неправомірними та зобовязання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :