Справа № 750/9489/14 Провадження № 22-ц/795/1410/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Жук М. І. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:державного виконавця Василенко О.М., стягувача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2017 року за поданням головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_6 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі головний державний виконавець Центрального ВДВС міста Чернігів ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні його подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_7В у праві виїзду за межі України, постановити нову ухвалу про задоволення подання. Особа, яка подає апеляційну скаргу, вказує, що з часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 21.01.2015 року боржником рішення суду належним чином не виконується, за час перебування виконавчого документа на виконанні у державній виконавчій службі боржник жодного разу не сплатив аліменти, заборгованість по їх сплаті станом на 01.06.2017 року становить 49 500 грн. Крім того, боржник навмисно не приймає кореспонденцію з Центрального ВДВС міста Чернігів, не зявляється на виклики державного виконавця, не надає за рішенням майнового характеру декларацію про доходи та майно, тобто не виконує обовязки, передбачені ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно ухиляється від виконання рішення суду. За доводами державного виконавця, судом першої інстанції не взято до уваги наявність у власності боржника земельної ділянки як підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання виконавчого листа.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 грн, тобто по 750 грн щомісяця на кожну дитину.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2014 року позов задоволено в повному обсязі, в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць рішення звернуто до негайного виконання.

На підставі вказаного рішення суду 17 грудня 2014 року було видано виконавчий лист (а.с.42).

21 січня 2015 року державним виконавцем Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку боржник не отримав (а.с.43,135).

ОСОБА_10 розрахунку заборгованість по аліментах станом на травень 2017 року становить 49 500 грн (а.с.47).

За поданням державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції було оголошено в розшук ОСОБА_7

ОСОБА_10 постанови головного державного виконавця Деснянського ВДВС міста Чернігів від 18.01.2017 року передано виконавчий документ Центральному ВДВС міста Чернігів, оскільки боржник ОСОБА_7 за адресою вул.О.Кошового, 6/8 не проживає, боржника розшукано правоохоронними органами та встановлено місце його проживання, а саме: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 108 Б кв.60 (а.с.50).

ОСОБА_10 постанови головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Чернігів від 02 лютого 2017 року прийнято до виконання виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №750/9489/14-2/750/2894/14, виданого 17 грудня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 грн (а.с.51).

02 березня 2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_7, проте двері квартири №60 в буд.108 Б по пр-ту Перемоги ніхто не відчинив, боржнику в дверях було залишено виклик для явки до ДВС на 09.03.2017 року, що підтверджується ОСОБА_10 державного виконавця (а.с.58).

ОСОБА_10 державного виконавця від 09 березня 2017 року боржник до ДВС не зявився, причини неявки не повідомив (а.с.59).

04 травня 2017 року ОСОБА_7 було направлено виклик державного виконавця, яким державний виконавець зобовязував боржника зявитися до нього 11 травня 2017 року (а.с.56). Проте боржник до ДВС не зявився, причини неявки не повідомив, про що було складено відповідний ОСОБА_10 (а.с.57).

У червні 2017 року головний державний виконавець Центрального ВДВС міста Чернігів звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, зазначаючи, що з часу відкриття виконавчого провадження боржником рішення суду належним чином не виконується.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

ОСОБА_10 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, пунктом 5 частини 1 статті 6 якого передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

При розгляді подання про тимчасове обмеження конституційного права громадянина має бути доведеним факт ухилення від виконання судового рішення та умисел боржника на вчинення таких дій чи бездіяльності, оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконаних зобов'язань, а за ухилення віх їх виконання.

Під поняттям „ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про розгляд судом позовної заяви ОСОБА_5 про стягнення з нього аліментів, оскільки рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження та повідомленням про час і місце розгляду справи повернулись до суду неврученими (а.с. 15, 21, 26). В звязку з неповідомленням відповідача про розгляд справи, 12 грудня 2014 року судом було постановлено заочне рішення. Також відсутні відомості, що відповідач отримав копію зазначеного рішення, яким на нього покладено обовязок зі сплати аліментів на неповнолітніх дітей. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_7 отримував постанову про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_10 копії конверту виклик державного виконавця від 04 травня 2017 року повернувся неврученим за закінченням терміну зберігання (а.с.90).

Таким чином, за відсутності достовірних даних про ознайомлення ОСОБА_7 з відкритим виконавчою службою відносно нього виконавчим провадженням, відсутні підстави стверджувати, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312 ч.1 п.1, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: