Справа № 211/624/17-ц
Провадження № 2/211/954/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 липня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Ніколенко Д.М.,
секретар: Гулько А.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3: третя особа ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, 20.11.2016 року приблизно о 19.30 год., відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, став вибивати двері квартири АДРЕСА_1, де вона мешкає разом зі своє сімю, при цьому ображав її та чоловіка нецензурною лайкою, погрожував вчинити над ними фізичну розправу коли вибє двері. Після зазначеної події, вона довгий час намагалася заспокоїти дитину, яка плакала. Через пережитий стрес, страх можливого повторення події, у неї стався нервовий зрив, піднявся тиск, крім того пропало грудне молоко. В ході розгляду її заяви до правоохоронних органів, вона отримала відповідь, що в діях ОСОБА_5 не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, у звязку з тим, що дана стаття передбачає умисне знищення або пошкодження майна та заподіяння матеріальної шкоди в великих розмірах. Відносини, які склалися між позивачем та ОСОБА_3 носять суто цивільно-правовий характер, та рекомендовано звернутись до суду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, обставини в позові підтверджує, позовні вимоги визнає та підтримує в повному обсязі.
Згідно з вимогами ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, так 20.11.2016 року ОСОБА_3 відзначав свій день народження у вечірній час доби, у відповідача ОСОБА_7 були гості, молоді люди, які вели себе шумно та в ході святкування почали вести себе неадекватно, вибивали двері у квартирі ОСОБА_2 та у підїзді, саме вона викликала поліцію.
Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 12.09.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8 копія свідоцтва про шлюб). Вони мають доньку: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9 копія свідоцтва про народження).
ОСОБА_2 20.11.2016 року звернулася до Довгинцівського ВП КВП з заявою за фактом пошкодження ОСОБА_3, який мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Вахрущева, 28/24, вхідних дверей до її квартири, що знаходиться за адресою: м.Кривий ріг, вул. Вахрушева, 28/22, яке мало місце 20.11.2016 року о 19.30 год. відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, ста вибивати двері квартири АДРЕСА_1, де вона мешкає разом зі своє сімю, при цьому ображати її та чоловіка нецензурною лайкою, погрожував вчинити над ними фізичну розправу коли вибє двері. В ході розгляду даної заяви було проведено перевірку та встановлено, що в діях ОСОБА_3 не вбачається ознак кримінального правопорушення передбаченого ст.. 194 КК України, у звязку з тим, що дана стаття передбачає умисне знищення або пошкодження майна та заподіяння матеріальної шкоди в великих розмірах. Згідно вивчених матеріалів, завдання шкоди у великому розмірі не встановлено. Відносини, які склалися між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 носять суто цивільно-правовий характер, та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 10).
19.01.2017 року ОСОБА_2 звернулася з заявою на дії та бездіяльність дільничного інспектора поліції ОСОБА_10, до Довгинцівського відділу Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області, так як останнім е в повній мірі вивчені всі обставини події, не прийняті до уваги хуліганські дії ОСОБА_3 (а.с. 11).
Відносно ОСОБА_3 адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП не складався, так як встановити його місце перебування, та опитати за даним фактом для встановлення субєктивної сторони правопорушення, що характеризується наявністю у формі прямого або не прямого умислу, а також чи усвідомлював останній, що його дії є протиправними та буде порушено громадський порядок не надалось можливим.
Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, з відповідними змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Так, на підтвердження наявності душевних страждань позивачем до суду надано довідку№986 від 22.03.2017 з КЗ "Криворізька станція швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради", відповідно до якої ОСОБА_2 о 00:25 годин 21.11.2016 за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Вахрушева, 28/22 була надана допомога. Діагноз: Ситуативна реакція. (а.с.31)
Крім того, до суду було надано фототаблицю із загальним виглядом вхідних дверей до квартири №22, з якої вбачається, що двері мають зовнішні пошкодження, сліди від взуття, вздовж лудки маються пошкодження та відпадання облицювання, що, на думку суду, не виключає можливості утворення таких пошкоджень внаслідок ситуації що мала місце 20.11.2016.
Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а також вимоги розумності та справедливості.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.
Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, враховує стан її здоровя, який погіршився через неправомірні дії відповідача, що в свою чергу підтверджено показами свідків та матеріалами справи, та, з огляду на принципи розумності та справедливості, оцінює моральну шкоду, завдану позивачеві у 8000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Згідно з ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх заперечень, тому суд приймає рішення на підставі наявних в справі письмових доказів, які свідчать про обґрунтованість та законність заявленого позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 гривень.
Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1600,00 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3: третя особа ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Вахрушева), 28/24, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, моральну шкоду в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
Заява щодо перегляду заочного рішення може бути подана відповідачем до суду протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя Д.М.Ніколенко