Справа № 368/395/17 Головуючий у І інстанції Шевченко І. І.
Провадження № 22-ц/780/2911/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 18.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Приходька К.П., Верланова С.М.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась з зазначеним позовом посилаючись на те, що 03.11.2007 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб від якого мають дочку: ОСОБА_4,- ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки їх погляди на життєві та сімейні питання кардинально відрізняються. тому не підтримують подружніх стосунків приблизно півтора роки.

Просила суд шлюб розірвати, а після розірвання шлюбу залишається на прізвищі ОСОБА_3, стягнути із ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 23.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03 квітня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, відповідач в своїй апеляційній скарзі посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи просить його змінити в цій частині, визначивши аліменти, які підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов'язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов'язок батьків.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований 03 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 191, у звязку з чим видано свідоцтво про шлюб серії І ОК № 052184.

Шлюбні сімейні стосунки між сторонами припинені близько двох років.

Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої являються сторони, що стверджується копією свідоцтва про її народження.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу не оскаржується та в цій частині не перевіряється колегією суддів.

Суд першої інстанції стягуючи аліменти та визначивши частину від заробітку відповідача, виходив з того, що відповідач може надавати саме таку матеріальну допомогу.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює в ТОВ " Імпульс-Агро" і його заробітна плата за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року становить 16 079,87 грн., а середньоденна заробітна плата становить 148,89 грн.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у нього є постійний заробіток, однак вимоги позивача про стягнення з нього 1/3 частини заробітку є безпідставними, оскільки стягнуті судом аліменти є значно більшими від половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків, а доказів додаткових витрат на дитину позивачем не надано. Крім того залишок його місячного доходу після відрахування аліментів є меншим прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом даної статті обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

На врахування судом цих обставин при вирішення питання щодо розміру аліментів звернув увагу і Пленуму Верховного Суду України в своїх роз'ясненнях, які містяться в п.17 (абз.3) постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Враховуючи матеріальний стан відповідача, висновок суду про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття щомісячно є помилковим і за таких обставин рішення суду підлягає зміні, враховуючи, що хоч відповідач і є працездатним, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, колегія суддів вважає, що рішення слід змінити в частині розміру стягнення і визначити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів на підставі ст.309 ЦПК України у звязку з неправильним застосуванням судом норми матеріального та процесуального права, в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 квітня 2017 року змінити в частині розміру стягнених аліментів.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 на утримання його малолітньої дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: