Справа № 191/1161/17
Провадження № 2/191/858/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2015 року вона одружилася з ОСОБА_2 та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб І-КИ №319071). Від шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження І-КИ №586670).

Спочатку вони жили непогано. Проживали у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Вона навчалася, чоловік працював. Відносилися один до одного з повагою, турбувалися про сім'ю. Потім почав проявлятися характер її чоловіка. Якщо йому не подобалося щось, він кричав, ображав її, кидав речи, предмети. Особливо це проявлялося після зловживання алкоголю. Потім він просив пробачення, вона пробачала йому. Після народження дитини їхні взаємовідносини зіпсувалися. Чоловік зовсім не допомогав їй, не доглядав за дитиною. Їй приходилося залишати дитину з сусідами, щоб вийти за покупками та приготувати їжу, це при тому, що чоловік знаходився дома. Постійно пив, та декілька разів причиняв їй тілесні ушкодження. У червні 2016 року, після сварки та побоїв, вона зібрала речи, та вони з донькою поїхали до її батька з метою постійного проживання. Чоловік телефонував кожен день, просив пробачення. Вона пробачила та приблизно через тиждень повернулася. Але все почалося с початку. Приблизно через 2 місяця, ОСОБА_2 знов напився та вдарив її. Після чого приїхав її батько та забрав до себе до дому. Вона місяць проживала у батьків з дитиною. Подала заяву до Ленінського районного суду м. Дніпро про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, тому що втратила надію на відновлення хороших сімейних відносин. ОСОБА_2 постійно телефонував їй та батькові, обіцяв більше не пить, піклуватися про неї та дитину. Вона повірила та пробачила йому. Вони з донькою повернулися до чоловіка. В цей раз він протримався приблизно 3 місяця. Меньше став зловживати спиртними напоями, не бив її. Але допомоги по догляду за дитиною ніякої не надавав. Іноді брав на руки хвилин на 10-15, після чого віддавав їй дитину. Але, приблизно з листопаду 2016 року чоловік знову почав зловживати спиртними напоями, ображати її та причиняти тілесні ушкодження. Вона боялася залишатися з ним, та також боялася сповістити батька про те, як чоловік поводитися з нею, тому що їй було соромно. 28 січня 2017 року ОСОБА_2 знов прийшов п'яний та побив її. Після цього вона з дитиною переїхала на постіне місце проживання до батька у м. Синельникове.

Під час проживання у шлюбі, чоловік спочатку повністю забезпечував її та дитину, вони знаходилися на його утриманні. Потім, почав давати кошти тільки на їжу, дорікати їй, що багато витрачає. Повністю його заробітну платню вона ніколи не бачила. З 28 січня вони проживають окремо. Донька проживає з нею та знаходяться на її утриманні (довідка квартального комітета №25 від 11.03.2017 року). Ніякої добровільної допомоги на утримання дитини ОСОБА_2 не надає.

Її чоловік не має інших дітей, має хороший стан здоров'я, постійний заробіток, вона вважає, що він в змозі виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. У данний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиню, якій 23 березня 2017 року виповнилося 1 рік. Тобто вона у відпустці до 23 березня 2019 року. Працювати не може, так як дитина мала. Чоловік працює в ПАО «Дніпроважмаш», отримує заробітну платню приблизно від 10000 грн. до 12000 грн. Нікому іншому він аліментів не сплачує. Тому він може надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку.

У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, щомісяця, з моменту подачі позову до суду, до повноліття дитини, тобто до 23 березня 2034 року та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, щомісяця, з моменту подачі позову до суду, до виповнення дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до 23 березня 2019 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі ? части доходу. Не визнав вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини доходу, про що надав письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 319071, 05.10.2015 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Прізвище позивача після одруження : «Крикун».

З свідоцтв про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія І-КИ № 586670 вбачається, що її батьками є сторони по справі.

Згідно довідки голови квартального комітету №25 м. Синельникове від 11.03.2017 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З копії виробничої характеристики виданої ПАТ «Дніпроважмаш» вбачається, що ОСОБА_2 на ПАТ «Дніпроважмаш» працює з 2015 року на посаді фрезеровщика. У 2017 році освоїв другу професію токаря - розточника. Характеризується позитивно.

З довідки №134 про заробітну плату та інші прибутки за 2016-2017 р.р., виданої ПАТ «Дніпроважмаш» вбачається, що ОСОБА_2 має заробітну плату за рік в розмірі 169 110, 29 грн.

З довідки №190 виданої ПАТ «Дніпроважмаш» вбачається, що ОСОБА_2 з березня 2017 року по червень 2017 року включно сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 в розміні 25%, що склало 10 349, 35 грн.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу.

В ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої -четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього кодексу.

Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 17 абз.1,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує працездатність відповідача та позивача, їх матеріальне становище, а тому суд вважає можливим визначити частку від заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, а саме необхідно стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття та аліменти на утримання жінки з якою проживає дитина в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Заперечення відповідача проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років є безпідставними, оскільки не відповідають нормам чинного сімейного законодавства.

Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем доведені та підтверджені документально.

Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1280 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та ст. ст. 80,84, 179, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, абзац 1 ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», п. 17 абз.1,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 24 лютого 1990 року в с. Щорськ Криничанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.03.2034 року.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 24 лютого 1990 року в с. Щорськ Криничанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, а саме до 23.03.2019 року.

Стягнення провадити з 04.04.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 24 лютого 1990 року в с. Щорськ Криничанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на користь держави в особі : Стягувач: Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача: 820019, Рахунок отримувача 0001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 1280 ( одна тисяча двісті вісімдесят ) гривень 00 копійок.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5