Справа № 345/1490/17
Провадження № 22-ц/779/1082/2017
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Горблянського Я.Д.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, за апеляційною скаргою Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення надміру виплаченої пенсії. Позовні вимоги були мотивовані тим, що при перевірці пенсійної справи відповідача, який перебуває на обліку ПФУ з 01.08.2005 року, за період з 28.06.2005 року по 29.02.2016 року виникла переплата зайво виплаченої пенсії у розмірі 2 323,44 грн. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повертати вищезазначену переплату, позивач просив стягнути її в примусовому порядку.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року у задоволенні позову Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Зокрема, зазначає апелянт, судом першої інстанції не було взято до уваги, що при нарахуванні та призначенні відповідачу пенсії ПФУ було враховано його заробітну плату за період з 01.07.2000 року по 31.12.2001 року в Українській автокефальній православній церкві, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу із системи персоніфікованого обліку, які наявні в матеріалах пенсійної справи, а також те, що за результатами звірки з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загального державного соціального страхування встановлено відсутність такої заробітної плати відповідача. Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що відсутність нарахованої відповідачу за місцем роботи у церкві с. Слобідка заробітної плати підтверджується актом звірки індивідуальних відомостей про застраховану особу №24 від 11.02.2016 року та поданою ОСОБА_1 заявою, в якій він визнає, що за вказаний вище період у церкві в с. Слобідка він не працював. Посилаючись на вищенаведене, представник Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду представник Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не зявився, однак в надісланій на адресу суду заяві просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності представника апелянта.

ОСОБА_1 також не зявився в судове засідання апеляційного суду, подавши клопотання про розгляд справи без його участі. Додатково у запереченні на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що зловживань з його боку при призначенні йому пенсії на пільгових умовах не було. Рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що недобросовісні дії відповідача призвели до переплати суми пенсії. З цим висновком суду погоджується і колегія суддів з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Калуського обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та з 01.08.2005 року отримував пенсію за віком на пільгових умовах. У звязку із помилковим врахуванням заробітної плати за місцем роботи відповідача в Українській автокефальній православній церкві за період з 01.07.2000 року по 31.12.2001 року, останньому було зайво виплачено 2 323,44 грн.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Із змісту ст.1215 ЦК України вбачається, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази недобросовісності та зловживання з боку відповідача ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії на пільгових умовах, оскільки при призначенні йому такої пенсії позивач використав індивідуальні відомості про застраховану особу із системи персоніфікованого обліку.

Таким чином, оскільки позивач не представив будь-яких належних та допустимих доказів того, що переплата суми пенсії відповідачу у сумі 2 323,44 грн відбулась внаслідок зловживань з боку відповідача ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення суми переплати пенсії та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення в даній справі ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307; 308; 313-315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_2