Справа № 202/3190/17
Провадження № 2/0202/1736/2017
25 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Гевюк М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваал» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Альфа» про визнання права власності, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «ВААЛ»,до ТОВ «Прогрес Альфа»,ОСОБА_1, про визнання права власності за договором будівельного підряду.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що «13» вересня 2013 року між ТОВ «Ваал» та ТОВ «Прогрес Альфа», було укладено договір підряду на капітальне будівництво №117 від «17» вересня 2017 року, відповідно до якого відповідач на замовлення та за кошти позивача зобовязався збудувати нежитлові обєкти будівництва та передати їх у власність позивача. Однак відповідач своїх зобовязань за договором не виконав.
Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене судом ухвалено проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та винести заочне рішення.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України, За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Судом було встановлено, що між сторонами дійсно було укладено договір підряду на капітальне будівництво № 117 від «17» вересня 2013 року.
П. 1.1. Договору відповідач-1 зобов'язався виконати роботу з будівництва нежитлових обєктів, по вул. Донецьке Шосе, 124 у місті Дніпропетровську (м. Дніпро) згідно із затвердженою проектною-кошторисною документацією та здати в експлуатацію об'єкт у встановлений термін, підготувати технічну документацію.
Договором було встановлено граничний строк виконання відповідачем 1 своїх зобовязань, а саме ввести об'єкт в експлуатацію - не пізніше "24" січня 2016 року.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач 1 вчасно приступив до виконання своїх договірних обовязків, на будівельному майданчику, наданому позивачем, однак збудовані обєкти відповідачем 1 в експлуатацію не введені, позивачу не передані. В матеріалах справи відсутні будь які докази виконання відповідачем 1 своїх договірних обовязків.
Відповідно до технічного паспорту було збудовано Відповідачем 1 наступні обєкти:
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що позивач свої договірні зобовязання виконав в повному обсязі, тому суд вважає збудовані відповідачем 1 обєкти на замовлення та кошти позивача, власністю позивача.
Що стосується вимог позивача до відповідача 2, з приводу стягнення з ОСОБА_1 3000 грн.,стосовно підготовки танадання технічної документації на збудовані обєкти, то позивачем не доведено факту укладення подібного договору або іншої угоди.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких підстав в задоволенні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1, 3000 грн., слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 553, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 7, 11, 15, 53, 59, 60, 212-218 ЦПК України, суд, -
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ваал» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Альфа» про визнання права власності відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз