Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 -ОСОБА_5 - на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 31 жовтня 2009 року, виданого на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 липня 2013 року, таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що в силу вимог ЦК України його зобов'язання як поручителя за кредитним договором, укладеним між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») та товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Концентрейт» (далі - ТОВ «Глобал Концентрейт») припинилося внаслідок припинення діяльності боржника за основним договором як суб'єкта господарювання у зв'язку з його ліквідацією та внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив визнати виконавчий лист про стягнення з нього на користь ПАТ КБ«Приватбанк» 22 509 581 грн 70 коп. заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвали судів та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 369ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

У справі, яка переглядається, рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 липня 2013 року встановлено порушення зобов'язання боржником та стягнуто із ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 509 581 грн 70 коп.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, положення ст. 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-172цс15 від 25 листопада 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин та норму правозастосування до них, врахувавши висновки Верховного Суду України щодо застосування положень ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 609 ЦК України, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізовано кредитором до ліквідації боржника, а тому ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

Доводи касаційної скарги зводяться до помилкового розуміння положень ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 609 ЦК України, на законність судових рішень у справі не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта