Справа № 161/5886/17
Провадження № 4-с/161/109/17
У Х В А Л А

03 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шолом С.І.

з участю: старшого державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ОСОБА_3 звернулась до суду з скаргою на старшого державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що до Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській предявила до виконання і відкриття виконавчого провадження виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 22.12.2016 року по справі № 161/13591/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості по за кредитним договором у розмірі 1084967,36 грн.

Однак, 30.03.2017 року даний виконавчий лист був повернутий разом з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. В огрунтування відмови в прийнятті виконавчого листа, державаний виконавець зазначив, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску, що згідно п. 8 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» є обовязковим.

Вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підпадає під категорію стягувачів, які згідно абз. 2 ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» звільнені від сплати судового збору.

Просить судвизнати неправомірними дії старшого державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання та зобовязати державного виконавця відкрити провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 22.12.2016 року по справі № 161/13591/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1084967,36 грн.

Заявник в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову зяаву про розгляд скарги без його участі. Просив суд скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, суду пояснив, що банк не звільнений від сплати авансового внеску.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності заявника, який не зявився за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення державного виконавця, аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що Луцьким міськрайонним судом 27.01.2017 року видано виконавчий лист по справі № 161/13591/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1084967,36 грн.

17.02.2017 року даний виконавчий лист стягувачем предявлено до виконання і відкриття виконавчого провадження до Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, що підтверджується заявою за вих. № 12/2-6007 від 17.02.2017 року(а.с. 6, 7).

Повідомленням від 28.02.2017 року старшого державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 повернуто виконавчий документ про стягнення боргу з ОСОБА_4 стягувачу без прийняття його до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» - стягувачем не не надано підтвердження сплати авансового внеску (а.с. 4).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» таким документом, крім інших, є виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 розмірів мінімальної заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим (п. 8 ч. 4ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

З рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 року № 63 вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» та повноваження ліквідатора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків на два роки по 19.03.2018 року включно.

Згідно з абз.3 ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються державні органи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Скаржник зазначає, що оскільки Фонд гарантування вкладників фізичних осіб є державною установою, він звільнений від сплати авансового внеску, а тому дії державного виконавця є неправомірними.

Однак, суд не погоджується з такими висновками.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд наділений рядом відповідних функцій (ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З вищенаведеного убачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є державним органом. Зокрема, загальновизнаним у теорії держави і права є те, що однією з основних ознак державних органів, яка відрізняє їх від підприємств, установ і організацій, зокрема, державної форми власності, є їх спеціальне функціональне призначення для реалізації державної влади і наділення їх для цього владними повноваженнями.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників). Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ).

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

В даному випадку має місце стягнення коштів на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2», а не державного органу, та звернення до державного виконавця саме представника юридичної особи ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2», яким є уповноважена особи ФГВФО на здійснення ліквідації банку.

У скаржника відсутні документи, які б підтверджували його повноваження, як державного органу, при цьому уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» не підпадає під категорію, яка звільняється від сплати авансового внеску, а тому державий виконавець правомірно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайоного суду А.В. Олексюк