Справа 448/809/17
Провадження № 2/448/567/17
У Х В А Л А
Іменем України
05.07.2017 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання наказу незаконним, зміну формулювання звільнення та виплати вихідної допомоги,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 03.07.2017 року звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати наказ начальника Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №23-ос від 13.03.2017року незаконним; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 змінити запис у його трудовій книжці з «Звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України» на звільнений з роботи за власним бажанням згідно із частиною третьою ст.38 КЗпП України»; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 виплати передбачені статтею 44 КЗпП України, вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), а саме: в період з 07.06.2010року по 06.03.2012року обіймав посаду начальника групи окремої воєнізованої охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.03.2012року посаду заступника начальника команди воєнізованої охорони відділу організації повсякденної діяльності, та спірним наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №23-ос від 13.03.2017року, який позивач ОСОБА_1 вважає незаконним, був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України.

Тобто, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу проходження та звільнення з публічної служби.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про державну службу» державна служба це професійна діяльність осіб, котрі займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Загальними ознаками публічної служби є те, що це професійна діяльність осіб, які на ній перебувають, що здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань і функцій держави (органів державної влади та органів місцевого самоврядування), оплачується з державних коштів (з державного або місцевих бюджетів).

Згідно із пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, що згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України підпадає під визначення публічної служби, спори щодо проходження якої та звільнення з неї, відповідно до п. 2 ч. 2 ст.17 КАС України, віднесені до юрисдикції адміністративних судів та повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити та роз`яснити позивачу право звернутися до суду за захистом порушених прав в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя,
У Х В А Л И В:
У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання наказу незаконним, зміну формулювання звільнення та виплати вихідної допомоги, відмовити.
Роз`яснити позивачу, що він має право на звернення за захистом порушених прав в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис Ю.Б.Білоус

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.Б.Білоус

Ухвала суду набрала законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.Б.Білоус