АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/136/17 Номер провадження 22-ц/786/1669/17Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Триголова В.М., Дорош А.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.09.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами Банку», викладених на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також, позивач вказував, що він свої зобов'язання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Однак, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інших витрат відповідно до умов договору. Тому, у зв'язку із порушенням умов договору станом на 31.10.2016 р. за відповідачем наявна заборгованість за картковим рахунком в сумі 57 697,95 грн., яка складається з наступного: 3882,71 грн. - заборгованість за кредитом; 46 541,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2723,71 грн. - штраф (процентна складова). В зв'язку з викладеним, позивач прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь вказану суму, а також судові витрати.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 02.02.1998 року Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (рах. №3111, МФО 305299, код. ), заборгованість за кредитним договором від 20.09.2012 року в сумі 57 697 (п'ятдесят сім тисяч шістсот дев'яносто сім) грн.. 95 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 02.02.1998 року Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (рах. №3111, МФО 305299, код. ) у повернення сплаченого судового збору 1600 (одну тисячу шістсот) грн.. 00 коп.

З даним рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішенняПирятинського районного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Судове засідання проводилося за відсутності сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 20 вересня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви та ознайомлення з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами Банку», викладених на банківському сайті (а.с.15,17,83-106).

Приєднавшись до договору відповідач та позивач визначились з усіма істотними умовами договору, а саме: валютою рахунку - українська гривня; відсотковою ставкою за користування кредитом, розміром кредитного ліміту, встановленого на платіжну картку, кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає стоку дії картки.

Відповідно до умов договору та на підставі заяви позивач видав відповідачу кредитну картку, надав кредит в національній валюті України, встановив ліміт у кінцевому розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку .

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує пеню Банку, яка розраховується згідно Тарифів Банку на час порушення зобов'язання та може змінюватися у відповідності до п.1.1.3.2.3.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору .

Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував, що він свої зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов'язалася здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору. Однак, взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту відповідач ОСОБА_2 за договором від 20.09.2012 не виконує. Тому, у зв'язку з порушенням відповідачем кредитного договору її заборгованість станом на 31.10.2016 складає 57697,95 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 3883,71,00 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредиту - 46541,53 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4050,00 грн., штраф (фіксована складова) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2723,71 грн.(а.с.11-13).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, а тому вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості за кредитом, по відсотках за користування кредитом, пені, штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим, місцевий суд зазначив, що позивачем не було пропущено передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності про застосування якого було заявлено відповідачем.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно п. 1.1.1.33, 1.1.1.34 умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010- року № СП-2010-256, слідує, що заява-анкета про надання послуг-звернення Клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку або надання інших банківських послуг на умовах цих умов та правил. У випадку приєднання до даних умов та правил не в повному обсязі послуг, які надає Банк по даним умовам та правилам, Клієнтом додатково надається Заява про надання окремих послуг, які надаються Банком по цим Умовам та правилам.

Ідентифікація-встановлення особи Клієнта на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів при його зверненні до банку для здійснення банківських операцій чи отримання інформації по рахункам Клієнта в порядку встановленому Договором чи діючим законодавством.

Відповідно до п. 1.1.1.45, 1.1.1.46 вищевказаних умов, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, наданих Банком на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та поверненні. Кредитна карта - платіжна карта з встановленим кредитним лімітом. Пунктом 2.1.1.3.4 зобов'язання Банку щодо надання кредитного ліміту згідно Заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного Картрахунку в рахунок кредитного ліміту.

Беручи до уваги те, що анкета-заява від 20.09.2012 року підписана відповідачем ОСОБА_2 не містить чіткого зазначення банківських послуг, які вона оформила на своє ім'я, вид та номер платіжної карти, колегія суддів приходить до висновку, що сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору.

Крім того, доводи позивача стосовно наявності у ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_2 правовідносин щодо надання кредитного договору, з посиланням на укладення договору б/н від 20 вересня 2012 року та ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви є неспроможними і ніяким чином не доводять факту укладення між сторонами кредитного договору 20 вересня 2012 року, заборгованість за яким є предметом даного спору.

Таким чином, зважаючи на обґрунтованість доводів апелянта, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скаргиОСОБА_2, скасування рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року та ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» - відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

РішенняПирятинського районного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимогпублічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ В.М. Триголов /підпис/ А.І. Дорош

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: