Справа № 686/3156/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника скаржника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Першого міського відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про відкриття виконавчого провадження № 53233720 по цивільній справі № 2218/527/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

15 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову державного виконавця Першого міського відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2017 р. № 53233720 по цивільній справі № 2218/527/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що про винесення оскаржуваної постанови вона дізналася 10 лютого 2017 року, яку вважає незаконною та просить скасувати, оскільки виконавче провадження № 53233720 відкрито на підставі виконавчого листа № 2218/527/11 від 07.05.2014р. виданого Хмельницьким міськрайонним судом для предявлення до примусового виконання стягувачу 07 травня 2014 року. Термін у який виконавчий лист може бути предявлений до примусового виконання встановлений до 08 січня 2015р., оскільки рішення у справі № 2218/527/11 набрало законної сили 08 січня 2014 року. Згідно відмітки державного виконавця про примусове виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення виконавчий лист був повернений стягувану 30.06.2015р. на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Стягнення за виконавчим документом не проводилось. Оскільки виконавчий лист № 2218/527/11 від 07.05.2014р. було повернуто державним виконавцем 30.06.2015р. з цього часу слід обраховувати строк предявлення такого виконавчого листа до примусового виконання на протязі одного року, і тобто до 30.06.2016р. А тому, державний виконавець передчасно прийняв виконавчий лист № 2218/527/11 до примусового виконання, оскільки в силу положень ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.01.2017р.) він мав би його повернути стягувану на протязі трьох робочих днів з моменту предявлення.

Представник заявника в судовому засідання вимоги скарги підтримав та просить задовольнити.

Представник Першого міського відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечив проти скарги та просив відмовити в задоволенні, оскільки відповідно до п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону). У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 5 ст. 12 Закону). Також зазначив, що скаржником пропущено строк звернення до суду зі скаргою.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, клопотань не надходило.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2013 року (набрало законної сили 08.01.2014 р.) ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» 1 063 930, 88 грн. боргу за договором кредитної лінії № 54/МК/2008-980 від 16.03.2007 року та 1820,00 грн. судових витрат.

07 травня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист по вказаній вище справі про стягнення судового збору в сумі 1820 грн. з ОСОБА_3 для предявлення до примусового виконання до 08.01.2015 р.

Даний виконавчий лист був повернутий стягувачу 30.06.2015 р. на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

28.12.2016 року стягував (ПАТ КБ «Надра») звернувся до ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_3 1820,00 грн. судових витрат (зареєстровано надходження 11.01.2017 р.)

13.01.2017 року державним виконавцем Першого міського відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53233720 на підставі виконавчого листа від 30.09.2013 р. про стягнення з ОСОБА_3 1820,00 грн. судових витрат.

Дана постанова була направлена ОСОБА_3 13.01.2017 р. Відомостей про отримання такої постанови ОСОБА_3 матеріали справи не містять так як таке повідомлення направлялося рекомендованим листом без зворотного вручення.

ОСОБА_3 ознайомилася з даною постановою лише 10.02.2017 р., що вбачається із її заяви адресованої в ДВС, а до суду звернулася 15.02.2017 р., тобто через 5 днів, а тому строк на звернення до суду нею не пропущено.

Щодо скасування даної постанови, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент предявлення виконавчого листа до примусового виконання та повернення такого листа стягувачу, виконавчі документи можуть бути предявлені в такі строки - протягом року якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент повернення виконавчого листа, у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Частиною 1 ст. 254 Цивільного кодексу України визначено, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Таким чином, оскільки виконавчий лист № 2218/527/11 від 07.05.2014р. було повернуто державним виконавцем 30.06.2015р. з цього часу слід обраховувати строк предявлення такого виконавчого листа до примусового виконання на протязі одного року, і тобто до 30.06.2016р. А такий виконавчий лист був предявлений повторно 11.01.2017 р., тобто поза межами даного строку.

При цьому, до визначеного моменту предявлення до примусового виконання, тобто до 30.06.2016 р. діяв ще Закон України «Про виконавче провадження» № 606-14 і саме до цього терміну повинен був предявлений виконавчий лист.

Необхідно зазначити, що відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчий документ може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох років. Однак, вказана редакція закону набрала чинності з жовтня 2016р.

Згідно розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ визначено, що цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. ( п. 5 розділу XIII Закону № 1404-VІІІ).

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п. 7 розділу XIII Закону № 1404-VІІІ).

При цьому, щодо норм ст. 5 розділу XIII Закону № 1404-VІІІ в контексті того, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, тобто, у трирічний строк, який унормований ч. 1 ст.12 Закону № 1404-VІІІ, необхідно зазначити, що законодавцем визначено такий термін відносно виконавчих документів, річний строк пред'явлення яких до виконання розпочався у період дії Закону № 606-ХІV та не завершився на час набрання чинності новим Законом "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, яким, фактично його було пролонговано з одного до трьох років.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно- правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, враховуючи вище наведене, та те, що стягувачем було пропущено строк для предявлення виконавчого документа до виконання (необхідно було предявити до 30.06.2016 р. в період коли діяв Закон № 606-ХІV), а такий було предявлено уже під час дії Закону 1404-VІІІ, а саме 11.01.2017 р. (річний строк пред'явлення якого завершився до набрання чинності новим Законом "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ), а тому державний виконавець Першого міського відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_4 передчасно прийняв виконавчий лист № 2218/527/11 до примусового виконання, оскільки в силу положень ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.01.2017р.) він мав би його повернути стягувану на протязі трьох робочих днів з моменту предявлення.

Керуючись ст. ст. 383- 385 ЦПК України, суд -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53233720 від 13.01.2017р. винесену державним виконавцем Першого міського відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя