Дата документу 09.02.2017 Справа № 554/6260/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Справа № 554/6260/16-ц

Провадження № 2/554/881/2017

09 лютого 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: судді Шевської О.І.,

при секретарі - Козаренко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно прохаючи суд визнати за нею право власності на ? домоволодіння по АДРЕСА_1 що складається в цілому з: житлового будинку А-1, житлового будинку Б-1, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, вбиральні літ. Д, погребу літ. Е, гаражу літ. Ж, сараю літ. З1, погребу літ. А1, огорожі №1, воріт огорожі №2, воріт огорожі №4 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

20.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора зустрічною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, прохаючи суд визнати за нею право власності на ? домоволодіння по АДРЕСА_1 що складається в цілому з: житлового будинку А-1, житлового будинку Б-1, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, вбиральні літ. Д, погребу літ. Е, гаражу літ. Ж, сараю літ. З1, погребу літ. А1, огорожі №1, воріт огорожі №2, воріт огорожі №4 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4

20.12.2016 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава було прийнято зустрічну позовну заяву та об'єднано з первісною в одне провадження.

В судове засідання представник позивача не з»явилася, надавши до суду заяву в якій просить справу слухати без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з»явилася, надавши до суду заяву в якій просить справу слухати без її участі, зустрічну позовну заяву підтримала в повному обсязі, проти задоволення первісної позовної заяви не заперечувала.

Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197 ЦПК України, розглянув справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, про що Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_3 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_4 Першою полтавською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №351/2011, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №27900193 від 26 серпня 2011 року).

На випадок смерті ОСОБА_4, 23 жовтня 2001 року склав заповіт, відповідно до якого зробив розпорядження : усе майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було та з чого не складалося , а також все те, на що заповідач за законом матиме право, в тому числі належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 заповів у різних частках - ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який посвідчено державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори 23.10.2011 року за № 641.

Спадщину прийняли шляхом подачі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про в книзі обліку і реєстрації спадкових справ Першої полтавської державної нотаріальної контори від 26.08.2011 за №638 та від 26.08.2011 за №641.

Інших спадкоємців немає. Інші заповіти від імені спадкодавця не посвідчувалися.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну частку у спадковому майні, що лишилося після смерті ОСОБА_4 позивач за первісним та позивач за зустрічним позовом через своїх представників звернулися до Першої полтавської державної нотаріальної контори із відповідними заявами, проте 14 липня 2015 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій за №1798/02-31 їм було відмовлено у зв'язку із неможливістю встановлення складу спадкового майна через реєстрацію за спадкодавцем права власності на один житловий будинок за АДРЕСА_1, а згідно довідок ПП Полтавське БТІ за даною адресою знаходиться два житлових будинки, право власності на одне із яких не оформлено відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 02.08.1957 року, відділом комунального господарства виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих м. Полтави, згідно рішення виконавчого комітету Октябрської ради депутатів трудящих № 295 від 12Л/І- 195 року про виділ земельної ділянки, спадкодавцю ОСОБА_4 виділено в безстрокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 556 кв.м.

Згідно зазначеного договору спадкодавець зобов'язався побудувати житловий будинок, сарай, сміттєвий ящик, помийну яму, санвузол та огородити усадьбу забором.

Відповідно до акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 17.01.1963 року, пред'явлене до здачі домоволодіння по вул. Левадній, 26 прийнято.

Згідно реєстрового напису від 2.12.1982 року за № 12873 в реєстровій книзі №94 на документі про право особистої власності на договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 02.08.1957 року, домоволодіння в цілому зареєстровано в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на право особистої власності за гр.ОСОБА_4.

При підготовці документів до оформлення спадкових прав шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.01.2015 року за № 126 встановлено, що при проведенні поточної технічної інвентаризації виявлено самочинно збудований житловий будинок літ. Б-1, відомості про проведення державної реєстрації якого відсутні.

Відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 30.04.2014 року за № 3623 вказано, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відповідає наступним характеристикам: житловий будинок А-1, житловий будинок Б-1, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, вбиральня літ. Д, погріб літ. Е, гараж літ. Ж, сарай літ. З, сарай літ. 31, погріб літ. а1, огорожа №1, ворота огорожі № 2, ворота огорожі №4.

Відповідно до змісту ст. 1216 ПК України, у разі спадкування, права та обов»язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст.. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав чи інтересів можу бути визнання права.

Відповідно до "Порядку прийняття з експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року, закінчені об'єкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію. і

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

За ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України(про правовий режим самочинного будівництва)", у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо ие не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України(про правовий режим самочинного будівництва)", при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від ЗО березня 2012 року № 6"Про практику застосування судами етапі 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7"Про судову практику у справах про спадкування".

За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (етапі 1216,1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин З, 5 ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216,1218 ЦК.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняпя їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

-оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняпя їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

-по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняпя в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняпя їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема:

-рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови;

-ступінь готовності самочинного будівництва;

-чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб;

-в якому році було зведено самочинні будівлі;

-відповідність самочинно зведеної будівлі архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам;

наявність акта приймання (прийомки) в експлуатацію або сертифікату відповідності;

якщо нерухомість збудована в сільській місцевості, то потрібно встановити чи зареєстрована вона у погосподарській книзі сільської ради.

Враховуючи, що наявні всі перелічені вище необхідні елементи, зокрема: спадкодавцю було надано земельну ділянку під житловими будинками, що ввійшли до складу спадщини відповідно до рішення компетентного органу, всі об'єкти нерухомості є завершеним будівництвом та відповідають архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам (29.12.1982 року Полтавським бюро технічної інвентаризації розроблено технічний паспорт, в якому зазначено всі будівлі, що до вказаного часу знаходяться на земельній ділянці по вул. Левадна, 26 у м. Полтаві; в грудні 1982 року здійснено газифікацію домоволодіння, включно і житлового будинку Б-1), будівництвом не порушено прав інших осіб; всі будівлі зведено до 5 серпня 1992 рок суд, прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 212,215 ЦПК України, на підставі ст. 392, 377, ЦК України, 120, ЗК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задоволити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 36000) право власності на ? домоволодіння по АДРЕСА_1 що складається в цілому з: житлового будинку А-1, житлового будинку Б-1, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, вбиральні літ. Д, погребу літ. Е, гаражу літ. Ж, сараю літ. З1, погребу літ. А1, огорожі №1, воріт огорожі №2, воріт огорожі №4 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 36000) право власності на ? домоволодіння по АДРЕСА_1 що складається в цілому з: житлового будинку А-1, житлового будинку Б-1, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, вбиральні літ. Д, погребу літ. Е, гаражу літ. Ж, сараю літ. З1, погребу літ. А1, огорожі №1, воріт огорожі №2, воріт огорожі №4 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська