АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Астахова О.О.
№22-ц/796/8304/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №755/8188/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року в частині відмови у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм»,-

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року в прийнятті заяви ОСОБА_3 про видачу наказу про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з Української студії телевізійних фільмів Укртелефільм - відмовлено. Відкрито наказне провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм».

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду в частині відмови у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» скасувати та ухвалити рішення, яким задовольнити її заяву про видачу судового наказу в повному обсязі.

Зазначає, що у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року роз'яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати.

У своїй заяві про видачу судового наказу вона посилалась на дане роз'яснення, але суд першої інстанції чомусь не взяв це до уваги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, суд першої інстанції виходив з того, що така вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

З таким висновком суду не можливо погодитися з огляду на таке.

Судом встановлено, що у травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 33 399,70 грн та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі 1137,80 грн. (а.с. 1-2)

Згідно із ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК Українисудовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

У п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року роз'яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати").

Згідно із ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

За положеннями даної статті до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, компенсація працівникові втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати входить до структури заробітної плати і у випадку заявлення працівником вимоги про видачу судового про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати разом з вимогою про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати такі вимоги підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

На наведене вище суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду в частині відмови у прийнятті заяви підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року в частині відмови у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» скасувати, питання в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д.Українець

Судді М.І.Оніщук

В.А.Шебуєва