Дата документу 13.07.2017 Справа № 554/4076/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.,

при секретарі - Дроздові Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа: ЖБК «Дружба» про визнання права власності на квартиру,-

у с т а н о в и в:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулася ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа: ЖБК «Дружба» про визнання права власності, як спадкоємцем за законом на квартиру АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батько ОСОБА_2 був членом житлово-будівельного кооперативу «Дружба» з 1976 року. Участь у ЖБК відбувалася на підставі членства. Вступні внески вносилися членами ЖБК, які вступили до кооперативу до здачі будинку в експлуатацію. Розмір вступного внеску визначався загальними зборами членів кооперативу. Згідно рішення загальних зборів членів ЖБК «Дружба» її батьку дозволено внести гроші за двокімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_1 сумі 4703 руб. 16коп. ОСОБА_3 повністю вніс суму пайового внеску. Кожному члену ЖБК надавалася у відповідності з розмірами паю та кількістю членів сім'ї окрема квартира. ОСОБА_3 виконавчим комітетом Октябрської ради депутатів трудящих м. Полтави 19 травня 1976 року був виданий ордер № 398 на право зайняття сім'єю, яка складається з чотирьох чоловік, двокімнатної квартири АДРЕСА_1 Ордер виданий на підставі рішення міськвиконкому ради депутатів трудящих міста Полтави від 12 травня 1976 року № 261. Після смерті матері інших спадкоємців крім позивачки немає, позивачка фактично вступила в володіння спадковим майном. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої матері, проте у вчинені нотаріальної дії їй було відмовлено, так як відсутні документи які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно.

Позивачка до суду не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Представник позивачки в судове засідання не з»явилася, направивши до суду заяву про розгляд суду без її участі, вимоги позову підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи до суду не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197 ЦПК України, розглянув справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_2 був членом житлово-будівельного кооперативу «Дружба» з 1976 року.

Участь у ЖБК відбувалася на підставі членства. Вступні внески вносилися членами ЖБК, які вступили до здачі будинку в експлуатацію. Розмір вступного внеску визначався загальними зборами членів кооперативу.

Згідно рішення загальних зборів членів ЖБК «Дружба» батькові позивачки дозволено було внести гроші за двокімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_1 сумі 4703 руб. 16коп.

ОСОБА_3 повністю вніс суму пайового внеску, що підтверджується довідкою ЖБК «Дружба» № 23 від 15.05.2017 року ( а.с.9 )

ОСОБА_3 виконавчим комітетом Октябрської ради депутатів трудящих м. Полтави 19 травня 1976 року був виданий ордер № 398 на право зайняття сім'єю, яка складається з чотирьох чоловік двокімнатної квартири АДРЕСА_1 Ордер виданий на підставі рішення міськвиконкому ради депутатів трудящих міста Полтави від 12 травня 1976 року № 261. В зазначеному ордері вказаний склад сім'ї пайовика, а саме: дружина - ОСОБА_4; донька - ОСОБА_5; син ОСОБА_6 ( а. с. 6 ).

Згідно до раніше діючого Закону України «Про власність» право власності члену житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Отже, у мого батька право власності на зазначену квартиру виникло ще у 1976 році.

Батько позивачки, ОСОБА_3 помер в 1984 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 24.05.1984 року, серія НОМЕР_1 ( а. с. 14 ).

Статтею 384 ЦК України визначені права житлово-будівельного (житлового) кооперативу та їх членів на квартиру в будинку кооперативу, так відповідно до ч. З зазначеної статті, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Дана норма закону встановлює не тільки умову виникнення у члена житлово- будівельного (житлового) кооперативу права власності на квартиру, а і момент виникнення права власності у члена кооперативу, а саме це право виникає з моменту «викупу».

За змістом ст.19-1 Закону України «Про кооперацію», у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає власником даного майна. Дана норма закону повністю відповідає умовам статуту житлово-будівельного кооперативу «Дружба», в якому встановлено, що член кооперативу зобов'язаний внести пайовий внесок. Повне внесення членом житлово-будівельного (житлового) кооперативу пайового внеску є викупом квартири, що породжує право власності члена кооперативу.

Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» звернено увагу судів на необхідність усунення недоліків у практиці розгляду справ, пов'язаних з користуванням жилими приміщеннями у будинках ЖБК, забезпечити їх розгляд у точній відповідності з ЖК України Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, затвердженим постановою Ради Міністрів У PCP від 30 квітня 1985 p. N 186, статутом даного кооперативу, іншими нормативними актами про ЖБК, при неухильному додержанні норм процесуального законодавства.

Пунктом 19 примірного статуту ЖБК визначено, що жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески). Таким чином право власності на квартири, за які повністю внесено пайові внести належить члену кооперативу.

Отже, після смерті власника квартири - члена кооперативу ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка склалася з квартири АДРЕСА_1 (Європейській) в м. Полтава.

З огляду на зміст ст.549 ЦК Української PCP (який діяв на час смерті батька) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Мати позивачки ОСОБА_4 померла в 2000 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 23.09.2000 року, серія НОМЕР_2 ( а. с. 15 ).

Після смерті матері, позивачка звернулась до Першої Полтавської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_4 заведена 13.03.2001 року за № 91. Брат позивачки, ОСОБА_6 відмовився від спадщини, заява про відмову зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ Першої Полтавської нотаріальної контори 14.03.2001 року за порядковим №178.

Після смерті матері інших спадкоємців крім ОСОБА_1 немає, вона фактично вступила в володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено так як відсутні документи які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 728/02-31 від 14.04.2017р. ( а. с. 5).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно ст. 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності.

Суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174,ст.ст. 212,215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом, право власності на квартиру АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська