Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 310/5926/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/2463/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом про стягнення з ОСОБА_4 процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами.

Посилалася на те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2012 року по справі за її позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на підставі ст. 1212 ЦК України стягнуто безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 141 123 грн. та судовий збір в сумі 1 411,23 грн. Вказане рішення набрало законної сили 07.08.2012 року. Проте, до теперішнього часу кошти ОСОБА_4 в повному обсязі не повернуто, станом на 01.08.2016 року сума боргу становить 138 569,01 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 536, 1214 ч. 2 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь проценти за користування чужими грошовими коштами на рівні встановленої НБУ облікової ставки за період з 13.08.2013 року по 13.08.2016 року в сумі 63 644,69 грн. та за період з 14.08.2016 року по 23.01.2017 року в сумі 8 745,02 грн., а всього - 72 389,71 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволення позову, суд виходив із того, що до правовідносин сторін не можливо застосовувати ст.ст. 536, 1214 ч. 2 ЦК України.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на підставі ст. 1212 ЦК України стягнуто безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 141 123 грн. та судовий збір в сумі 1 411,23 грн. (а.с. 5-6).

Вказане рішення набрало законної сили 07.08.2012 року.

На виконання цього рішення 30 серпня 2012 року було видано виконавчий лист, судове рішення звернуто до примусового виконання, на підставі постанови державного виконавця від 25 лютого 2014 року проводиться утримання в розмірі 20 % щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 (а.с. 40).

Проте, кошти ОСОБА_4 в повному обсязі не повернуто, станом на 01.08.2016 року залишок боргу становить 138 569,01 грн. (а.с. 9, 37, 38, 39).

Отже, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2012 року було стягнуто з відповідача на користь позивача кошти на підставі ст. 1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами, набутими відповідачем без достатніх правових підстав.

Частиною другою статті 1214 ЦК України з посиланням на статтю

536 цього Кодексу передбачено нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами у випадку безпідставного одержання чи збереження грошей.

Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15.

Отже, згідно вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України особа має право на одержання процентів в разі якщо гроші набуваються або зберігаються без достатньої правової підстави.

За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір таких процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами сторонами встановлено не було, такий розмір не визначений законом або іншим актом цивільного законодавства. Тому колегія вважає за доцільне в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню згідно зі ст.ст. 536, 1214 ч. 2 ЦК України проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 13.08.2013 року по 13.08.2016 року в сумі 63 644,69 грн. та за період з 14.08.2016 року по 23.01.2017 року в сумі 8 745,02 грн., а всього - 72 389,71 грн. (а.с. 4, 74), відповідно до наданого позивачем розрахунку, який оформлений належним чином, є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду на підставі ст.ст. 307, 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з ОСОБА_4 документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у суді першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 1 434 грн. 94 коп. (551,20 грн. + 87,45 грн. + 796,29 грн.) (а.с. 1, 71, 91).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами в розмірі 72 389 грн. 71 коп. та судові витрати в розмірі 1 434 грн. 94 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: