Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/504/17
Провадження № 2/674/442/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

Дунаєвецької районної державної адміністрації

як органу опіки та піклування Хмельницької області

в інтересах малолітнього:

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

треті особи: Дунаєвецька селищна рада Дунаєвецького

району Хмельницької області як орган опіки та піклування,

ОСОБА_4

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2017 року позивач, Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього: ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_3, треті особи: Дунаєвецька селищна рада Дунаєвецького району Хмельницької області як орган опіки та піклування, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав , де просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також передати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 під опікування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована в с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області, є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей, результатом стало те, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.03.2016 року, справа №674/1771/15-ц у ОСОБА_3, відібрали малолітнього синаОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав та передали його на опікування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, як органу опіки та піклування.

Підставою для звернення органу опіки та піклування до суду було вчинення відповідачкою, 09.10.2015 рокунасильства в сім'ї психологічного характеру, яке виражалося в обзиванні нецензурними словами її співмешканцем ОСОБА_5, відносно його малолітнього пасинка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на такі обставини службою у справах дітей спільно з працівниками СКМСД Дунаєвецького РВ УМВС в Хмельницькій області було організовано виїзд в с.Томашівка, Дунаєвецького району з метою з'ясування причин за яких сталося дане насильство. Було встановлено, що відповідачка, ОСОБА_3 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_5 знаходилися у нетверезому стані. З ОСОБА_5 було проведено бесіду профілактичного характеру та винесено гіротол офіційного застереження, щодо недопущення вчинення насильства в сім'ї психологічного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розпорядженням голови Дунаєвецької районної державної адміністрації від15.06.2016р. № 495/2016-р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштований на виховання в дитячий будинок сімейного типу родини ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які проживають за адресою: АДРЕСА_1, на спільне виховання та проживання.

На даний час ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виховується у дитячому будинку сімейного типу родини ОСОБА_4.

За час проживання ОСОБА_2 в дитячому будинку сімейного типу, мати ОСОБА_3, свої батьківські обов'язки виконувала неналежним чином, жодного разу не відвідувала дитину, розвитком та станом здоров'я не цікавилася, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не здійснювала підготовку до самостійного життя, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкувалася з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, не створювала умов для отримання нею освіти. Телефонних дзвінків та листів на ім'я дитини не надходило.

Відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, була повідомлена та запрошена на комісію з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, але не з'явилася.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., являється інвалідом з дитинства про що свідчить довідка видана Дунаєвецькою центральною районною лікарнею від 07.03.2013 р. Мати знає, що ОСОБА_2 потребує догляду, але не цікавиться станом здоров'я дитини.

Сім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які проживають у с.Томашівка, Дунаєвецького району, перебувала під соціальним супроводом. За час здійснення соціального супроводу з батьками неодноразово проводились бесіди та консультації, щодо належного виконання батьківських обов'язків, вживання алкоголю, покращення житлово-побутових умов, надавалась гуманітарна допомога у вигляді одягу та взуття. Проте батьки частково брали до уваги рекомендації спеціаліста, нераціонально використовували державні соціальні допомоги, зловживали алкогольними напоями, не виконували належним чином батьківські обов'язки, не цікавились навчанням та вихованням сина. В результаті невиконання умов договору сім'я була знята з соціального супроводу без досягнення позитивного результату, а тому було подано до суду відповідно позовну заяву.

У судовому засіданні представник позивача по довіреності Дунаєвецької райдержадміністрації як органу опіки та піклування ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка на даний час зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до рішення суду у неї було відібрано малолітнього сина без позбавлення батьківських прав. З часу відбрання дитини відповідачка не відвідувала заклад де перебуває син, не телефонувала і взагалі не цікавилася його життям. Малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. є інвалідом.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що з моменту відібрання у неї сини не приходила до нього і з того часу сина не бачила, оскільки не хочить тривожити його.

Представник третьої особи: Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області як органу опіки та піклування Саврацький В.В. позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки сім'я ОСОБА_3 є неблагополучною, коли у відповідачки забрали сина, то вона на шлях виправлення не стала.

Третя особа: ОСОБА_4 позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що відповідачку побачить вперше, не проти щоб відповідачка бачилася з своїм сином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представників третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України України (надалі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 зазначеної постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є рідною матр'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

У відповідності до рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року, у ОСОБА_3, 1980 року народження, відібрано її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав і передано його на опікування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування. Також стягнуто з ОСОБА_3, на користь Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 грудня 2015 року. Дане рішення набрало законної сили 15.03.2016 року (а.с.18-20).

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Розпорядженням голови Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №495/2016-р від 15.06.2016 року влаштовано з 16.06.2016 року на виховання в дитячий будинок сімейного типу родини ОСОБА_4 та ОСОБА_6; які проживають за адресою: АДРЕСА_1, на спільне виховання та проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області, позбавлений батьківського піклування (розпорядження голови райдержадміністрації від 28.03.2016 №223/2016-р «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування) (а.с.21,22).

Згідно довідки про склад сім'ї від 27.03.2017 року №10/224, виданої Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області за адресою: с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник майна, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. - дочка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. - син, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 - онук, загальна площа житла 38 м.кв.( а.с.10).

Відповідно до повідомлення ОСОБА_4 від 27.03.2017 року видно, що ОСОБА_3 будинок сімейного типу де перебуває її син ОСОБА_2 не провідувала, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не телефонує (а.с.17).

Згідно довідки-характеристики №10/223 від 27.03.2017 року, виданої Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області на ОСОБА_3 видно, що остання зареєстрована та проживає с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області, на території села не працює, характерезується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей в результаті чого її малолітнього сина ОСОБА_2, 2006 р.н. передано на виховання в будинок - інтернат (а.с.11).

Згідно повідомлення Дунаєвецького районного відділу управління МВС України в Хмельницькій області начальника служби у справах дітей Дунаєвецької РДА ОСОБА_1 від 15.10.2015 року №7058 про дитину яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення вбачається, що 08.10.2015 року близько 19:00 год. ОСОБА_5 (співмешканець відповідачки) в с.Томашівка Дунаєвецького району. Вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, яке виражалося в обзиванні нецензурними словами, відносно свого малолітнього пасинка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно ст.173-2 КУпАП складено адміністративний протокол (а.с. 15).

У відповідності до повідомлення Дунаєвецького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №01-27/61 від 06.03.2017 року видно, що сім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які проживають у с.Томашівка, перебувала під соціальним супроводом з 21 лютого 2014 року по 21 квітня 2016 року. За час соціального супроводу з батьками неодноразово проводились бесіди та консультації щодо належного виконання батьківських обов'язків, вживання алкоголю, покращення житлово-побутових умов, надавалась гуманітарна допомога у вигляді одягу та взуття. Проте батьки частково брали до уваги рекомендації спеціаліста, нераціонально використовували державні соціальні допомоги, зловживали алкогольними напоями, не виконували належним чином батьківські обов'язки, не цікавились навчанням та виховнням сина. В результаті невиконання умов договору сім'я була знята з соціального супроводу без досягнення позитивного результату.За час перебування хлопчика в санаторії, а потім в ДБСТ ОСОБА_4 мати жодного разу не навідалась до ОСОБА_2, не цікавилась його здоров'ям та життям (а.с.16).

З висновку від 14.04.2017 року, виданого Дунаєвецькою районною державною адміністрацією як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, 21.04.1980р.н. відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. вбачається, що орган опіки та піклування Дунаєвецької РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., оскільки за час перебування в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, його мати ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2, свої батьківські обов'язки виконувала неналежним чином, не відвідувала його та не цікавилася ні здоров'ям, ні фізичним, духовним та моральним розвитком дитини (а.с.8,9).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини і несе відповідальність за створення належних для цього умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідачкою до судового розгляду не було надано жодного доказу у підтвердження того, що вона протягом тривалого періоду часу не виконувала свої батьківські обов'язки з поважних причин або бажала покращити своє відношення до дитини і провідувала її та піклувалися про дитину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що відповідачка без поважних причин не належним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до свого малолітнього сина, не займається вихованням дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та необхідно позбавити ОСОБА_3, 1980 року народження батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 157, 164 ч.1 СК України, п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Дунаєвецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування Хмельницької області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, 1980 року народження батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Томашівка Дунаєвецького району Хмельницької області.

Передати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 під опікування Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук