Справа № 236/2445/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним та розподіл спадкового майна, суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2016 позивач ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та розподіл спадкового майна (а.с. 4-8).

29.09.2016 ухвалою судді відкрито провадження у зазначеній справі (а.с.50).

Ухвалою суду від 01.11.2016 в якості третьої особи по справі залучена ОСОБА_3, та цивільна справа призначена до судового розгляду (а.с. 100).

В ході розгляду цивільної справи по суті позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 наполягають на задоволенні позову, просять визнати заповіт, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 22.12.2015року від імені ОСОБА_5 на ім*я ОСОБА_2 - недійсним, та вирішити питання про розподіл спадкового майна.

Відповаідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги позивача не визнають, просять відмовити у задоволенні позову.

17.07.2017 до суду надійшло клопотання представника відповідача, який просить призначити по цивільній справі повторну комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану заповідача ОСОБА_5 в момент складання заповіту.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала клопотання представника.

Третья особа ОСОБА_3 вважає, що клопотання представника відповідача не пілягає задоволенню.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду позивача, відповідача, їх представників, третю особу, свідків, державного нотаріуса, експерта-психіатра, який безпосередньо являвся головою судово-психіатричної комісії при проведенні експертизи, призначеної на підставі ухвали суду від 22.12.2016, дослідивши матеріали цивільної справи, в тому числі висновок судово-психіатричної експертизи № 4 від 24.04.2017 (а.с. 172-179 ) приходитть до наступного.

Статтею 1257 ЦК визначено підстави нікчемності заповіту та визнання його недійсним, які не виключають застосування загальних норм § 2 глави 16 ЦК відповідно до встановлених судом обставин, якщо вони узгоджуються з правовими підставами та наслідками нікчемності або недійсності заповіту, зазначеними у ст. 1257 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту.

Системний аналіз норм ЦК свідчить, що відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК виключно підстави недійсності правочину, визначені у ст. 225, ст. 231 ЦК, зумовлюють те, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.

Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підстави припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (ст. 145 ЦПК). Суд не має права давати оцінку медичним документам, які потребують спеціальних знань.

Оскільки право на складання заповіту має особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 1 ст. 1234 ЦК), згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК підставою для нікчемності заповіту є кваліфікація його як такого, що складений особою, яка не мала на це права.

Стаття 143 ЦПК України передбачає порядок призначення експертизи. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі ( ч.1 ст. 143 ЦПК).

Статтею 145 ЦПК України визначено, що призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи досліджених судом, 24.04.2017 на підставі ухвали суду від 22.12.2016 Слов*янським відділенням Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз проведена посмертна судово-психіатрична експертиза, висновок № 4 (а.с. 154-155, 172-179).

Відповідно до ч.2 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

29.06.2017 у судовому засіданні за клопотанням представника відповідача ОСОБА_7, експерт-психіарт ОСОБА_8, яка являлась головою судово-психіатричної комісії, відповіла на питання учасників судового розгляду, надала свої пояснення та роз*яснення стосовно висновків експертизи.

Посмертна судово-психіатрична експертиза № 4 від 24.04.2017 проведена компетентними особами, з достатнім стажем роботи, із дотриманням норм цивільно-процесуального та кримінального законодавства України.

Висновок судово-психіатричної експертизи у такій категорії справ є лише одним із доказів, якому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 27, 192 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про призначення по цивільній справі повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану заповідача ОСОБА_5 в момент складання заповіту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: