У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_7, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи: ОСОБА_8, Мале державне підприємство «Академсервіс-Львів», Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Спеціалізована організація «Білдінг», про неправомірні дії державного виконавця, скасування акту про реалізацію нерухомого майна, визнання недійсними публічних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування державної реєстрації та державної реєстрації прав, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що йому нічого не було відомо про наявність виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3353/07, виданого Франківським районним судом м. Львова 05 жовтня 2007 року на підставі заочного рішення суду від 17 серпня 2007 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_9 аліментів на їх сина ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 липня 2007 року до його повноліття, про саме рішення суду, яке було ухвалене в заочному порядку без його участі, та про проведення прилюдних торгів з реалізації належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1, яка була єдиним його житлом.

Вказував, що внаслідок неправомірної бездіяльності державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (далі - Франківського ВДВС Львівського МУЮ), який не повідомив його у встановленому законом порядку про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа, не довів до відома розрахунок розміру аліментів, які підлягали стягненню з нього відповідно до рішення суду, оскільки він не працював і офіційного доходу не отримував, протиправно вчинено дії щодо примусового виконання виконавчого листа та передано на реалізацію належну йому на праві власності квартиру, яка, на його думку, підлягала арешту та примусовій реалізації в останню чергу.

Зазначав, що дії державного виконавця по опису та арешту майна теж були неправомірними, оскільки такі дії вчинялися за його відсутності без належного повідомлення про час і місце виходу державного виконавця за місцем його проживання, в актах містяться підписи, які йому не належать, і про ці акти йому нічого не було відомо, оскільки такі акти йому не вручалися. Вважав, що державним виконавцем не вчинялися усі необхідні дії щодо встановлення наявності у нього іншого, окрім квартири, рухомого майна та коштів, необхідних для сплати аліментів, а також не вчинялися усі необхідні дії для забезпечення його права на добровільне виконання рішення суду.

Неправомірними вважав дії (бездіяльність) державного виконавця щодо оцінки арештованої квартири, оскільки про призначення спеціаліста для здійснення оцінки квартири він не повідомлявся і акт про оцінку нерухомого майна йому до відома державним виконавцем доведено не було. Крім того, не погоджується з оцінкою нерухомого майна, за якою квартира була передана на реалізацію з прилюдних торгів, а у подальшому, відчужена ОСОБА_7 за ціною 112 800 грн, яка, на його думку, визначена неправильно і є заниженою.

Просив: визнати неправомірними дії державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ щодо нарахування заборгованості за аліментами, опису, арешту, оцінки, переоцінки та передачі на реалізацію ПП «Нива-В.Ш.» належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним акт державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 15 липня 2010 року про передачу цієї квартири ПП «Нива-В.Ш.» для реалізації на публічних торгах; визнати недійсними прилюдні торги з реалізації належної йому на праві власності квартири, протокол проведення прилюдних торгів та свідоцтво про придбання ОСОБА_7 квартири з прилюдних торгів, видане 10 лютого 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на придбану з прилюдних торгів квартиру та визнати за позивачем право власності на цю квартиру.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ щодо нарахування заборгованості за аліментами, опису, арешту, оцінки, переоцінки та передачі на реалізацію ПП «Нива-В.Ш.» квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6 Визнано недійсним акт державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 15 липня 2010 року про передачу вказаної квартири ПП «Нива-В.Ш.» для реалізації на публічних торгах. Визнано недійсним проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 та протокол № 1410081-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна із проведення прилюдних торгів від 10 лютого 2011 року № НОМЕР_2 ОСОБА_7, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 20,50 кв. м, здійснену ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 24 лютого 2011 року за № НОМЕР_1, відновивши запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення у частині задоволення позовних вимог скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 15 жовтня 2007 року відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3353, виданого 05 жовтня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліментів на сина ОСОБА_10 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,починаючи з 11 липня 2007 року до його повноліття, яке постановою цього ж державного виконавця від 15 жовтня 2007 року було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 17823383 (а. с. 104, т. 2), у якому боржником теж був ОСОБА_6, зокрема, з примусового виконання виконавчого листа № 2-911/07, виданого Франківським районним судом м. Львова 18 квітня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 та ОСОБА_8 боргу у розмірі 5 850 грн (а. с. 35, т. 1, а. с. 7−9, т. 2).

Постановою державного виконавця Марушко Н.В. від 14 листопада 2007 року накладено арешт на все належне боржнику ОСОБА_6 майно, яке знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1, і оголошено про заборону його відчуження (а. с. 14, т. 2).

Згідно з актами державних виконавців від 19 грудня 2007 року, 26 квітня 2010 року, при виході за адресою: квартира АДРЕСА_1, належного боржнику ОСОБА_6 майна, придатного для погашення заборгованості, не виявлено (а. с. 20, 31, т. 2).

У графі «боржник ОСОБА_6» у вказаних актах містяться підписи, однак, позивач заперечує належність цих підписів йому і вказує, що навіть візуально вони відрізняються один від одного.

06 серпня 2009 року державним виконавцем Бровко О.О. складено акт опису та арешту квартири у присутності понятих, в якому зазначено, що боржник від підпису та отримання копії акта відмовився (а. с. 33, 34, т. 2).

Постановою державного виконавця Бровко О.О. від 07 серпня 2009 року призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання експерта ОСОБА_13 для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питання вартості квартири АДРЕСА_1 (а. с. 35, т. 2).

У зв'язку з призначенням експерта, суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки вказаного нерухомого майна постановою державного виконавця Бровко О.О. від 07 серпня 2009 року було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на дитину (а. с. 36, т. 2).

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного експертом-оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдінг» ОСОБА_13 30 листопада 2009 року, початкова вартість спірної квартири без ПДВ становила 150 372 грн (а. с. 157−174, т. 1, а. с. 42−58, т. 2).

Відповідно до акта державного виконавця Бровко О.О. від 26 квітня 2010 року, боржнику ОСОБА_6 вручено звіт про оцінку спірної квартири та попереджено про право на його оскарження (а. с. 42, т. 1).

Згідно з довідкою від 07 травня 2010 року Франківський ВДВС Львівського МУЮ на адресу відділу не надходили повідомлення про оскарження оцінки спірної квартири (а. с. 45, т. 1).

Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем Гук О.О., заборгованість боржника ОСОБА_6 за аліментами за період з серпня 2007 року по квітень 2010 року включно становила 13 347 грн 56 коп. (а. с. 43, т. 1).

Відповідно до договору від 19 травня 2010 року, укладеного між Франківським ВДВС Львівського МУЮ та ПП «Нива-В.Ш.», відділ передав спеціалізованій організації арештоване державним виконавцем майно - спірну квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 40, 41, т. 2).

У п. 1.3 договору зазначено, що вказане нерухоме майно арештоване при примусовому виконанні виконавчого документу (зведеного виконавчого провадження): виконавчих листів від 18 квітня 2007 року № 2-911/07, від 24 жовтня 2007 року № 2-3323/07 та від 05 жовтня 2007 року № 2-3353/07, виданих Франківським районним судом м. Львова, стягувачами за якими є: ОСОБА_8, МКП «Львівводоканал», ОСОБА_12

Згідно з листом ПП «Нива-В.Ш.» від 20 травня 2010 року, адресованим Франківському ВДВС, стягувачам ОСОБА_8, ОСОБА_12, боржнику ОСОБА_6, повідомлено, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна - спірної кватири, мали відбутися 08 червня 2010 року о 10 год. за адресою: АДРЕСА_2, початкова (стартова) ціна лота - 150 372 грн без ПДВ (а. с. 46, т. 1, а. с. 78, т. 2).

Повідомлення про проведення прилюдних торгів було опубліковане на сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а. с. 131−133, т.1).

08 червня 2010 року прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, про що Франківський ВДВС було повідомлено листом ПП «НиваВ.Ш.» від 08 червня 2010 року (а. с. 76, т. 2).

18 червня 2010 року державним виконавцем Гук О.О. складено акт про переоцінку спірної кватири, у результаті якої початкова ціна квартири для подальшої реалізації на повторних торгах становила 112 779 грн (а. с. 50, т. 1).

Згідно з листом ПП «Нива-В.Ш.» від 22 червня 2010 року, адресованим Франківському ВДВС, стягувачам ОСОБА_8, ОСОБА_12, боржнику ОСОБА_6, повідомлено, що прилюдні торги з реалізації спірної кватири відбудуться 13 липня 2010 року об 11 год. за адресою: АДРЕСА_2, початкова (стартова) ціна лота - 112 779 грн без ПДВ.

Повідомлення про проведення 13 липня 2010 року прилюдних торгів з реалізації спірної квартири було опубліковане на сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а. с. 136−138, т. 1).

Згідно з протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 13 липня 2010 року №1 410081-2, переможцем торгів з реалізації спірної квартири став ОСОБА_7, який придбав квартиру за ціною 112 800 грн (а. с. 51, 52, 139, т.1).

15 липня 2010 року державним виконавцем Гук О.О. складено акт про реалізацію нерухомого майна, в якому зазначено, що прилюдні торги з реалізації спірної квартири відбулися 13 липня 2010 року і переможцем прилюдних торгів став ОСОБА_7 Ціна продажу - 112 800 грн (а. с. 51, 52, 139, т.1).

На підставі вказаного акта державного виконавця про проведені прилюдні торги приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу МагировськоюО.В. ОСОБА_7 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке було зареєстроване Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

ОСОБА_6 у своєму позові оскаржує дії ВДВС, оскільки виконання судового рішення є стадією судового розгляду, з якою її учасник повинен бути ознайомлений, а також прилюдні торги просить визнати недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними, зокрема, у постановах від 24 жовтня 2012 року (справа № 6-116цс12), 26 грудня 2012 року (справа № 6-140цс12), 13 лютого 2013 року, 22 жовтня 2014 року (справа № 6-124цс14), 24 грудня 2014 року, примусова реалізація майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що у процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, оскільки за результатами процедури реалізації арештованого майна на прилюдних торгах право власності на арештоване майно боржника переходить до особи переможця конкурсу, який придбав це майно з прилюдних торгів за найвищою ціною, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою,третьою та шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, як визначив Верховний Суд України, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Висновок судів щодо порушення державним виконавцем вимоги про повідомлення боржника про наявність відкритого виконавчого провадження не оскаржено і не спростовано, як не спростовано і висновок про порушення порядку реалізації арештованого майна. Тобто, на стадії виконання рішення суду про стягнення аліментів вбачаються системні порушення обов'язків державним виконавцем щодо повідомлення боржника про наявність відкритого виконавчого провадження, а саме, зобов'язання боржника вчинити певні дії, порушення порядку вчинення виконавчих дій та процедури передачі на реалізацію єдиного житла ОСОБА_6

Зазначені порушення вплинули на права ОСОБА_6, який був позбавлений можливості своєчасно виконати як зобов'язання зі сплати аліментів, так і зобов'язання з погашення заборгованості, яка виникла в результаті порушення своїх зобов'язань представником органу державної влади.

При цьому розмір заборгованості, визначений державним виконавцем, не співмірний з вартістю об'єкта нерухомого майна - квартири ОСОБА_6, та з тими негативними наслідками, які несе ОСОБА_6, якого позбавили права на житло, про що зазначено у судових рішеннях.

Таким чином, суди обґрунтовано задовольнили позов. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак