печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

25 липня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Василевська А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 року у вищевказаній справі позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник Відповідача подав до суду м. Києва заяву про перегляд заочного рішення. У заяві посилається на докази, що на думку заявника, мають значення для вирішення справи, та поважність причин неявки відповідача в судові засідання.

Будучи належним чином повідомленими про розгляд справи сторони в судове засідання не з'явилися, що не є перешкодою розгляду порушеного питання.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав доводи та вимоги заяви, просив її заволинити.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій заперечував проти задоволення заяви.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 27.02.2017 року Печерським районним судом м. Києва, в порядку ст. 224-225 ЦПК України було постановлено заочне рішення, яким стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Договорами № 031.29-08/137 від 28.02.2008 р., № 031.29-08/423 від 16.05.2008 р. № 031.29-08/438 від 20.08.2008 р. на загальну суму 7281177,99 грн. та суму судового збору в розмірі 109217,67 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за адресами місця його реєстрації та фактичного проживання.

Так, судові повістки про виклик в судове засідання на 16.01.2017 р., адресовані Відповідачу повернулися на адресу суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання, в зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 27.02.2017 р., про що Відповідача в черговий раз повідомлено у встановленому законом порядку. Аналогічно, судові повістки повернулися на адресу суду без вручення за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно долученого до заяви про перегляд заочного рішення копії листка непрацездатності Відповідач в період з 14.02.2017 р. по 16.03.2017 р. перебував на лікарняному.

При цьому проходження амбулаторного лікування в жодний спосіб не перешкоджало відповідачу отримати поштову кореспонденцію та за наявності бажання звернутися до суду з заявою про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на лікарняному.

Належних доказів про можливу відсутність за місцем свого проживання Відповідач суду не представив.

Таким чином, судовим розглядом не встановлено, що Відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Доводи заяви про перегляд заочного рішення зводяться до заяв про застосування строків позовної давності, і не є доказами, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупності двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Натомість, судом під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, не було встановлено жодної обставини для скасування заочного рішення.

Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення, передбачених ч. 1 ст. 232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 228, 231, 232 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу його право, передбачене ч.4 ст. 231 ЦПК України, оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва, через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Х.А. Гладун