Справа № 226/893/17
Справа № 226/893/17
Провадження № 2/226/383/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки ті піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що вона з 25.07.2009 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.07.2016, яке набуло чинності 26.07.2016. Від вказаного шлюбу вони мають дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вона належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та морльний розвиток. Відповідач покинув родину у 2015 році, не спілкується з нею та дітьми, виїхав до своєї «малої Батьківщини». Відповідач з дня народження другої дитини не займався її вихованням та утриманням. Будь-якого піклування про фізичний та духовний розвиток дітей відповідачем не здійснюється. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5, стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання дітей: сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/2 частки всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої вимоги у повному обсязі та пояснила, що з 2009 року по 2012 рік вона проживала з відповідачем в м.Ялта Автономної Республіки Крим, а з 2012 року по 2015 рік - в м.Мирнограді Донецької області. Її друга дитина була народжена від іншого чоловіка, проте оскільки від дати розірвання шлюбу з відповідачем і до народження доньки не пройшло десяти місяців, дитина була автоматично зареєстрована на відповідча. Біологічний батько дівчинки свого батьківства не встановлював, місце його перебування їй не відомо. З 2015 року відповідач, виїхавши до Криму, один лише раз просив дитину на все літо до себе. Коли вона відмовила дати сина його матері, яка вживає спиртні напої, відповідач перестав з нею спілкуватися, навіть, у телефонному режимі, більше не інтересувався дитиною, матеріально не допомагав, син знає батька лише за фотокартками. Про інших дітей відповідача їй нічого не відомо. Стан здоров'я відповідача був задовільний. Виховувати і доглядати дітей їй допомагають її батьки. Вона отримує державну допомогу при народженні доньки в сумі 860 грн, інших доходів не має. Діти здорові. Чому просить стягнути аліменти на двох дітей саме у розмірі ? частки доходу відповідача, пояснити не може.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», до суду не з'явився, тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у неї доказів, ухвалюючи заочне рішення.

Представник третьої особи орану опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне і в інтересах дітей позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей поклалася на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який було розірвано за рішенням Димитрвоського міського суду Донецької області від 15.07.2016, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, відповідним рішенням суду, що набуло законної сили 26.07.2016 року (а.с.9, 10).

Сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать свідоцтва про народження дітей (а.с.11, 12).

Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 23.05.2017, складеного представником комітету за участю мешканців-сусідів, позивач ОСОБА_1 є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, але фактично разом з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Згідно з довідками комунального закладу «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29.05.2017 діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, здорові (а.с.17, 18).

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 23.05.2017 позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку управління та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн (а.с.14).

За інформацією виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 12.06.2017 та управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 16.06.2017 відповідач ОСОБА_3 у м.Мирнограді Донецької області зареєстрванийм не значиться, на обліку в управлінні в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб не перебуває (а.с.24, 25).

Відповідно до інформації про виконання батьківських обов'язків адміністрації дошкільного навчального закладу № 3 «Сонечко» Мирноградської міської ради від 06.07.2017 дитина сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує молодшу групу. Мати ОСОБА_1 самостійно займається вихованням дитини, сплачує за харчування та канцелярські прилади, завжди цікавиться поведінкою та здоров'ям сина. Батько жодного разу не приходив до дошкільного закладу.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради № 26 від 07.07.2017, позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доцільне та буде відповідати інтересам дітей.

У судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що обстежити умови проживання відповідача не можливо, через те, що він проживає в Автономній Республіці Крим за адресою: АДРЕСА_3, яка не підконтрольна українській владі. При спілкуванні з ОСОБА_3 через соціальні мережі останній повідомив, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав, аргументуючи свою поведінку перепонами, які чинить мати дитини в його спілкуванні з сином. Однак до органу опіки та піклування письмових чи особистих звернень від ОСОБА_3 з будь-якого питання соціального захисту своїх дітей не було. Разом з тим, ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_5, оскільки стверджує, що не є її біологічним батьком.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Як встановлено і доведено позивачем, відповідач на протязі останніх двох років не цікавиться життям дітей, умовами їх проживання, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не приймає участь в утриманні своїх дітей, навіть, не намагається з ними контактувати. Усунувшись у повній мірі від виховання дітей, відповідач фактично переклав свої обов'язки на мати дітей, не здійснив жодного заходу для встановлення способу його участі у вихованні дітей.

Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не піклується про своїх дітей, не проявляє до них належної батьківської турботи. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей свідчить про свідоме нехтування ним цими обов'язками, тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав задля захисту інтересів дітей є доцільним та необхідним.

Згідно за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Будь-яких договорів між сторонами про утримання судом не встановлено.

Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів, є такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідатимуть інтересам дітей, які проживають і виховується у матері, відповідач, який юридично є батьком дітей позивача, матеріально не підтримує їх, участі у їх вихованні не приймає, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків.

Вирішуючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків доходу цієї особи.

Беручи до уваги, що відомомсті про відповідача як батька з актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не виключені, відповідач працездатний, здоровий, інших осіб на утриманні не має, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частки його доходу, а не ? частку, як просить позивач, не наводячи жодних аргументів, заявляючи про максимальний розмір стягуваних аліментів.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн, так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ звільнена від вказаних витрат при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст.150, 164, 180, 182 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки ті піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести відповідні відомості в актовий запис № 238, зроблений 23 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести відповідні відомості в актовий запис № 47, зроблений 02 лютого 2017 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Ялта Автономної Республіки Крим, на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів проводити з 01 червня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення буде виготовлено 14.07.2017.

Суддя Ж.Є. Редько