У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус ККМНО Семенова Ганна Володимирівна, Київський відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис № 1018, яким у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 вересня 2012 року № 5001-506 за період з 10 вересня 2013 року по 16 березня 2016 року у сумі 275 961,56 грн, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Volkswagen Polo», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності.

Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не перевірив безспірність суми боргу перед відповідачем, а тому позивач просив визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу СеменовоюГ.В., 16 травня 2016 року та зареєстрований в реєстрі за № 1018 про стягнення предмета застави - автомобіль марки «Volkswagen Polo», номер шасі (кузова, рами) - АДРЕСА_1, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами установлено, що 16 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис № 1018 про стягнення із заставодавця ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави, яким є автомобіль марки «Volkswagen Polo», номер шасі (кузова, рами) - АДРЕСА_1, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, для задоволення вимог кредитора за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету застави. Сума до стягнення у зазначеному вище виконавчому написі обраховується за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 10 вересня 2013 року по 16 березня 2016 року, сума поточної заборгованості станом на 16 березня 2016 року становить 275 961,56 грн, яка складається із: несплачених чергових платежів - 58 107,57 грн; штрафних санкції за вимоги щодо сплати - 1 762,16 грн; суми кредиту до повернення - 191 340 грн; штрафу у розмірі 20 % від суми кредиту - 24 751,65 грн.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату витрат за утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що строк давності вчинення виконавчого напису за своєю правовою природою не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий (позасудовий) спосіб захисту цивільних прав.

Судами установлено, що відповідно до довідки від 30 червня 2016 року № 324 ОСОБА_2 проходив військову службу в Управлінні СБУ у Полтавській області та в період з 11 лютого 2016 року по 02 липня 2016 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Отже, суди дійшли правильного висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було встановлено і перевірено безспірність вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до боржника за кредитним договором, чим порушено вимоги Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», а також Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» у відкритті касаційного провадження на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус ККМНО Семенова ГаннаВолодимирівна, Київський відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов