Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2017 Справа №607/5726/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2, в якому просить надати дозвіл на виготовлення необхідних візових документів та виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Італійської Республіки, країн Шенгенської угоди та країн Євросоюзу, до досягнення дітьми шістнадцятирічного віку, без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона (ОСОБА_1.) з 06 вересня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09 червня 2011 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться їх розвитком та не надає матеріальної допомоги. При цьому, у неї (ОСОБА_1.) та у дітей є дозвіл на проживання в Італійській Республіці, а також з метою оздоровлення та відпочинку дітей вона має можливість відвозити дітей у країни Шенгенської угоди та країни Євросоюзу, однак відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дітей за кордон та оформлення візових документів.

Надалі представник позивача ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги згідно яких просить надати дозвіл на виготовлення необхідних проїзних документів та виїзд неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Італійської Республіки, країн Шенгенської угоди та країн Євросоюзу, на період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2018 року, без згоди батька.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак її представник ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити . Попередньо у судовому засіданні суду пояснив, що неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із матір'ю (позивачкою по справі - ОСОБА_1.) у Італійській Республіці, однак, термін дії їхніх документів, які надають право на перебування в Італійській Республіці закінчується, а відповідач відмовляється надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та виїзд дітей за кордон.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Як установлено судом, з 06 вересня 2003 року сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбу.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син - ОСОБА_3, про що складено актовий запис №2379 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та 19 листопада 2004 року видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1. Батьками ОСОБА_3 у вказаному свідоцтві зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року від шлюбу сторін народилася дочка - ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис №2107 відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та видане свідоцтво серії НОМЕР_2. Батьками ОСОБА_4 у вказаному свідоцтві зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінено із "ОСОБА_7" на "ОСОБА_7".

Згідно Довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у квартирі осіб №8-20-17 виданої 14 березня 2017 Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Ломоносова, 41" станом на 01 березня 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 - заявник, ОСОБА_8 - дружина (власник), ОСОБА_9 - теща, ОСОБА_4 - внучка, ОСОБА_3 - внук, ОСОБА_1 - донька.

Перекладеним з італійської на українську мову дозволом на проживання НОМЕР_3 ОСОБА_1 надано дозвіл на проживання в Бергамо який дійсний до 14 грудня 2018 року, тип дозволу - найманий працівник.

Як убачається із перекладеного з італійської на українську мову дозволу на проживання НОМЕР_4, ОСОБА_4 надано дозвіл на проживання в Бергамо, який дійсний до 14 грудня 2018 року.

Згідно перекладеного з італійської на українську мову дозволу на проживання НОМЕР_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано дозвіл на проживання в Бергамо, який дійсний до 14 грудня 2018 року.

Відповідно до перекладеної з італійської на українську мову Довідки про місце проживання та про склад сім'ї виданої 26 жовтня 2016 року у Відділі реєстрації населення провінції Бергамо, Комуна Горле, ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, приїхала з України, в Україні є резидентом комуни з 22 січня 2016 року, проживає по АДРЕСА_2, зареєстрована сім'я ОСОБА_8, складається із: ОСОБА_8, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року в Україні, ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року в Україні, ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в Україні, ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року в Україні.

Згідно перекладеного з італійської на українську мову посвідчення особи НОМЕР_6 виданого в Італійській Республіці Комуна Горле, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає АДРЕСА_3

Також перекладеним з італійської на українську мову посвідченням особи НОМЕР_7 виданим в Італійській Республіці Комуна Горле стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_4

Відповідно до перекладеного з італійської на українську мову посвідчення особи НОМЕР_8 виданого в Італійській Республіці Комуна Горле, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає АДРЕСА_5

На вказаних документах перекладених з італійської на українську мову проставлено штамп Апостиль.

Прославлення штампу "Апостиль" є обов'язковою умовою для визнання юридичної сили документа на території іншої держави, яка підписала Гаазьку конвенцію.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право", документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Вимогами ч.3 ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п.2 ч.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, здійснюється: у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.11 України "Про охорону дитинства" зазначено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки, щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ч.2 ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, може бути дозволено на підставі рішення суду у разі відсутності згоди одного з батьків. Рішення суду у разі тимчасового виїзду за кордон має містити зазначення держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі.

Згідно викладених у позові обставин, відповідач ОСОБА_2 відмовляється надати нотаріально завірену згоду на виїзд дітей за кордон.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, у тому числі, для збереження здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, здобуття належної освіти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та не спростовані відповідачем, а тому, позов слід задовольнити, надавши дозвіл на виготовлення необхідних проїзних документів та виїзд неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Італійської Республіки, країн Шенгенської угоди та країн Євросоюзу, на період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2018 року, без згоди батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення документів для виїзду за кордон неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в Італійську Республіку, країни Шенгенської угоди та країни Євросоюзу, в супроводі матері, на період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2018 року, без згоди батька.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка