Справа №487/6172/15-ц 20.07.2017 20.07.2017 20.07.2017
Провадження №22-ц/784/1536/17
Справа № 487/6172/15-ц Головуючий у 1 інстанції Павлова Ж.П.
Провадження №22-ц/784/1536/17 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

20 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

з участю:

представника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - Романчука С.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 року, постановлену у справі за скаргою публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання дій старшого державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Запольського В.М. неправомірними, -

у с т а н о в и л а :

16 березня 2017 року ПАТ "Брокбізнесбанк" подало до Заводського районного суду м. Миколаєва скаргу на дії та рішення старшого державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Запольського В.М, яку обґрунтовувало наступним.

Заочним рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2016 року, у цивільній справі за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року у розмірі 11 126,10 доларів США, що еквівалентно 244 626,08 гривень та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 3 369,39 гривень.

Вказане рішення набрало законної сили, у зв'язку з чим 05 жовтня 2016 року, за заявою ПАТ "Брокбізнесбанк", видано виконавчий лист.

20 лютого 2017 року його було направлено на адресу Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області разом з заявою про відкриття виконавчого провадження.

27 лютого 2017 року старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Запольським В.М., було прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки ним не надано підтвердження сплати авансового внеску, як того вимагає п. 8 ч. 4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що оскаржуване повідомлення обґрунтовувалося саме несплатою стягувачем, який є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, авансового платежу, заявник просив визнати неправомірними та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язати старшого державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2/487/156/2016 р., виданого 05 жовтня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 рокускарга ПАТ "Брокбізнесбанк" задоволена.

Заводський відділ ДВС м. Миколаїва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областіподав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені вимог, викладених в скарзі.

Скаргу обґрунтував невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи, положенням чинного цивільно-процесуального та виконавчого законодавств.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції скасувати, оскільки суд постановив її без точного додержання норм матеріального й процесуального права, ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені скарги публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання дій старшого державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Запольського В.М. неправомірними.

Так, задовольняючи скаргу заявника, суд 1 інстанції виходив з того, що вчиняючи оскаржувані дії державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області діяв у не відповідності з вимогами чинного законодавства, тому повідомлення про повернення виконавчого документу підлягало скасуванню.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, в межах доводів апеляційної скарги, не погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, вважає їх не доведеними, а висновки, щодо результату вирішення скарги - не вірними, не обґрунтованими й не законними.

Так, в силу статей 1 - 4, 11, 20, 24, 25, 31, 32, 68 чинного Закону України "Про виконавче провадження" (надалі Закон) виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) і являє собою сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у названому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених згаданим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до нього, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюються за заявою стягувача або його представника, на підставі виконавчих документів, визначених Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами, державними виконавцями відповідних структурних підрозділів Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, обласних управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом; неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, відповідно до п. 8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, що набув чинності з 05.10.2016 року, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення,зокрема якщо: стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно з ч. 2 статті 26 Закону передбачено, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Орган держави (державний орган) це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Конституція України регламентує такі основні складові організації і діяльності органів державної влади:

а) закріплює загальне призначення цих органів як засобу, інструменту реалізації народовладдя, народного суверенітету ( ст. 5 );

б) встановлює основні принципи їх організації і діяльності ( поділ влади, участь громадян в управлінні державою, законність діяльності тощо ) ( ст.ст. 5, 6, 19 );

в) розмежовує повноваження загальнодержавних і місцевих органів ( ст.ст. 116, 119 );

г) встановлює структуру державних органів і правовий статус найважливіших з них: Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Конституційний Суд України тощо ( розділи 4, 5 6, 12 ).

Система державних органів утворює державний апарат.

Основоположною ознакою належності державного органу до державного апарату є наявність у органу держави державно-владних повноважень. Головні з них закріплені в Конституції України.

ПАТ "Брокбізнесбанк не наділений державно-владними повноваженнями та його діяльності не спрямована на виконання функцій держави.

З відкритих даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що ПАТ "Брокбізнесбанк" є юридичною особою, яка за організаційно-правовою формою є Публічним акціонерним товариством, а відтак - доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ "Брокбізнесбанк" є державним органом є безпідставними.

Виходячи із цього, заявник ПАТ "Брокбізнесбанк" не звільняється від сплати авансового внеску, оскільки не є державним органом, а є юридичною особою, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Та обставина, що названий Банк перебуває в стадії ліквідації і виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не змінює такого обов'язку, оскільки Банк до виключення з реєстру, продовжує здійснювати свою діяльність відповідно до установчих документів, хоча і в обмеженому обсязі, а участь уповноваженого фонду в управлінській діяльності Банку на робить названу фінансову установу державним органом, якому надано пільги по сплаті авансового внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, при вчинені оскаржених виконавчих дій, державний виконавець у повній мірі дотримався виписаного вище. На підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2016 року, у цивільній справі за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалено стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року у розмірі 11 126,10 доларів США, що еквівалентно 244 626,08 гривень та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 3 369,39 гривень. Вказане рішення набрало законної сили та 05 жовтня 2017 року видано виконавчий лист (а.с. - 85), який 20 лютого 2017 року разом з заявою ПАТ «Брокбізнесбанк» про відкриття виконавчого провадження направлено до Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Проте, старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області 27 лютого 2017 року було прийнято рішення про повернення виконавчого документу у зв'язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. (а.с. 98).

Оскільки ПАТ "Брокбізнесбанк" не є державною установою та не звільнений від сплати авансового внеску, державний виконавець діяв в межах закону, застосував відповідну його норму та повернув виконавчий документ стягувачу.

За такого, скарга ПАТ "Брокбізнесбанк" не підлягала задоволенню.

Оскільки суд 1 інстанції був іншої думки, і скаргу задовольнив, то оскаржену ухвалу слід скасувати і постановити нову, якою відмовити публічному акціонерному товариству "Брокбізнесбанк" у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити публічному акціонерному товариству "Брокбізнесбанк" в задоволені скарги на дії старшого державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Запольського В.М., щодо визнання їх неправомірними, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання та покладення обов'язку вчинити певні виконавчі дії.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на користь Заводського відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області 1 600 гривень на відшкодування судового збору, сплаченого у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Н.В. Самчишина