АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/94/17 Номер провадження 22-ц/786/1930/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Абрамова П.С.

з участю секретаря : Коротун І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Гадяцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

25 січня 2017 року УПФУ в Зіньківському районі Полтавської області (реорганізоване в Гадяцьке об'єднане УПФУ Полтавської області) звернулося до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати пенсії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 з 17.11.2015 року отримувала пенсію, як інвалід 3 групи. 09.02.2017 року ОСОБА_2 працевлаштувалася до Відділу реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції на посаду провідного спеціаліста, яка відноситься до державної служби. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 911 від 24.12.2015 року внесено зміни до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року пенсія по інвалідності не виплачується інвалідам 3 групи, які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу». Позивач про працевлаштування відповідача дізнався лише 26.04.2016 року, коли ОСОБА_2 подала відповідну заяву, внаслідок чого виникла переплата пенсії в період з 09.02.2016 року по 31.05.2016 року. Оскільки переплата виникла через невчасне повідомлення відповідачем про своє працевлаштування, позивач просив стягнути на його користь суму переплати в розмірі 4055,72 грн.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати пенсії за період з 09.02.2016 року по 31.05.2016 року в сумі 4055,72 грн. -відмовлено.

Ухвалою Зінківського районного суду Полтавської області від 13 червня 2017 року в рішенні Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року виправлено описку. Помилково зазначене в описовій частині рішення «позовні вимоги підлягають задоволенню» замінено на правильне - «позовні вимоги Управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі про стягнення суми переплати пенсії задоволенню не підлягають».

В апеляційній скарзі Гадяцьке об'єднане УПФУ Полтавської області просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що переплата пенсії виникла внаслідок недобросовісності з боку відповідача.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 17.11.2015 року отримувала пенсію, як інвалід 3 групи відповідно до протоколу № 1376 від 10.12.2015 року (а.с.7).

09.02.2017 року ОСОБА_2 працевлаштувалася до Відділу реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції на посаду провідного спеціаліста, яка відноситься до державної служби (а.с.28).

26 квітня 2016 року ОСОБА_2 подала письмову заяву про здійснення перерахунку пенсії в зв'язку зі зміною ознаки роботи (а.с.4).

Постановою КМУ № 988 від 21 грудня 2016 року реорганізовано управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі та управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі шляхом злиття, утворено - Гадяцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України (а.с.48-49).

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 911 від 24.12.2015 року внесено зміни до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року інвалідам 3 групи пенсія по інвалідності не виплачується особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу».

З довідки управління пенсійного фонду в Зіньківському районі № 702/04.1-60/10 від 25.05.2016 року вбачається, що у зв'язку з роботою на спецпосаді у ОСОБА_2 виникла переплата пенсії в сумі 4055 грн.72 коп. за період з 09.02.2016 року по 31.05.2016 року (а.с.8).

Звертаючись з позовними вимогами про стягнення коштів переплаченої пенсії позивач посилався, як на підставу позову, на положення ст. 1212 ЦК України, яка регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. При цьому вказував, що на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» № 911 від 24.12.2015 року в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року пенсія по інвалідності не виплачується інвалідам 3 групи, які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу». Відповідачка вчасно не повідомила пенсійний фонд про факт свого працевлаштування на посаду державної служби з 09.02.2016 року, хоча про обов'язок повідомляти щодо зміни ознаки роботи була повідомлена в момент призначення пенсії. Про своє працевлаштування відповідачка повідомила лише 26 квітня 2016 року. Тому, на підставі ст. 50 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», повинна повернути надмірно виплачені їй суми пенсії з 09 лютого 2016 року по 31 травня 2016 року.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацем 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Саме такі правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13 та від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15 травня 2003 року.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Позивачем не доведено, що пенсіонер зобов'язаний повідомляти пенсійний фонд про будь-які зміни лише в письмовій формі, оскільки ні пам'яткою пенсіонера (а.с.10), ні зобов'язанням (а.с.9) такий обов'язок не встановлений.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти пред'явленого позову. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що вона, як відповідальний добросовісний пенсіонер напередодні зарахування на посаду державного службовця повідомила УПФУ в Зіньківському районі в усній формі про те, що успішно пройшла конкурсний відбір на посаду провідного спеціаліста Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції. 09 лютого 2016 року до УПФУ надала належним чином завірену копію наказу № 191/7 від 03.02.2016 року Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про її призначення на посаду провідного спеціаліста Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції з 9 лютого 2016 року та присвоєння їй 15 рангу державного службовця. Згодом, так як витяг з трудової книжки необхідно було замовляти в Головному управлінні юстиції, для чого потрібний був відповідний час, надала і витяг з трудової книжки.

На підтвердження цих доводів відповідачка заявила клопотання витребувати з управління пенсійного фонду надані нею спочатку копію наказу про прийняття на робот, а потім копію трудової книжки, на яких засвідчено дату отримання. Вказане клопотання судом задоволено.

Однак, вимога суду про надання копії наказу про прийняття на роботу та копії трудової книжки ОСОБА_2 з відміткою вхідного штампу УПФУ, позивачем проігнорована.

Таким чином, будь-які належні та допустимі докази на спростування заперечень відповідача, позивачем суду на надані.

Період переплати, заявлений позивачем в позові становить з 09 лютого 2016 року по 31 травня 2016 року.

Із розпорядження № 156094 від 11.05.2016 року вбачається, що здійснюючи перерахунок пенсії по інвалідності в травні 2016 року управління пенсійного фонду було обізнано про працевлаштування ОСОБА_2 (а.с.6).

Окрім того, на вимогу місцевого суду (а.с.39) управлінням пенсійного фонду надана довідка № 175/04.1-62/10 від 09.03.2017 року про розмір призначеної і фактично отриманої ОСОБА_2 пенсії (а.с.40). З даної довідки (гр.2, 3) вбачається, що в період з березня 2016 року по травень 2016 року розмір призначеної та нарахованої пенсії становить «0,00 грн.», а з гр. 4 видно, що фондом здійснювалася виплата пенсії в цей період. Тобто фондом здійснювалася виплата ОСОБА_2 не нарахованої та не призначеної пенсії.

За обставин викладених вище, колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих беззаперечних доказів тому, що переплата пенсії виникла внаслідок недобросовісності та зловживань з боку відповідача, що виразилися в умисному неподанні органам пенсійного фонду відомостей про працевлаштування.

Таким чином, висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доводів, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності. Оцінка доказів судом проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга фактично повністю повторює викладені в позовній заяві обставини та не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а тому не дає підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального і процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Гадяцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) О.Ю.Кузнєцова

(підпис) П.С.Абрамов

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.А.Гальонкін