Номер провадження: 22-ц/785/862/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2010 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

28 грудня 2009 року ПАТ КБ «Правекс-банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Посилаючись на те, що 20 вересня 2005 року між акціонерним банком Правекс-банк та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №25008-072/05Р, за яким позивач надав відповідачці кредит у розмірі 19 405 дол. США, строком дії договору до 20 вересня 2011 року зі сплатою 12% річних за час фактичного користування кредитом.

В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 20 вересня 2005 року укладено договір поруки №25008-072/05Р, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобовязалася перед банком нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_7 зобовязань за кредитним договором.

У звязку із невиконанням умов кредитного договору, станом на 07 грудня 2009 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 21 422 доларів США.

Справа розглянута за відсутності відповідачів.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2010 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ПАТ Правекс-банк у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, однак вони сповіщались про розгляд справи належним чином та завчасно, крім того інтереси відповідача ОСОБА_3 представляє її довірена особа, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до положень ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У справі встановлено, що 20 вересня 2005 року між ПАТ КБ «Правекс- банк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 25008-072/05Р, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 19 405 доларів США до 20 вересня 2011 року зі сплатою 12 % річних за час фактичного користування кредитом.

За договором поруки № 25008-072/05Р від 20 вересня 2005 року ОСОБА_3 зобов'язалася перед банком нести солідарну майнову відповідальність за виконання у повному обсязі взятих на себе ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором.

Внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 07 грудня 2009 року утворилася заборгованість у розмірі 21 422 доларів США, яку позивач просив стягнути із солідарних боржників.

Встановивши на підставі належно оцінених доказів обставини неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитом, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення суми боргу із солідарних боржників.

Відповідно до висновку №4515/0 від 29.05.2017 року судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Апеляційного суду Одеської області, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 у договорі поруки №25008-072/05Р від 20.09.2005 року, укладеному між ОСОБА_3 та АК банк «Правекс-банк» виконаний не самою ОСОБА_6, а іншою особою.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засада; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦПК України, є підставою для визнання його недійсності.

За ч. ч. 2, 3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, судовою експертизою встановлено, що ОСОБА_6 не укладала договір поруки, а тому підстав для стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором не має, що є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Правекс-банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 422 доларів США за курсом НБУ на день проведення стягнення.

Отже, враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що за спірним кредитним договором заборгованість слід стягувати лише з боржника відповідача ОСОБА_7 одноособово.

Оскільки, апеляційний суд не позбавлений можливості виправити недоліки допущені судом першої інстанції під час розгляду справи, то з урахуванням викладеного і на підставі п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 травня 2010 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ «Правекс Банк» () суму заборгованості по кредитному договору №25008-072/05Р від 20.09.2005 року у розмірі 21 422 доларів США по курсу НБУ на день проведення стягнення та судові витрати у розмірі 1 820 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 3 810,37 та витрати на проведення судово почеркознавчої експертизи у розмірі 4 925,29 гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_2