Номер провадження: 22-ц/785/5597/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.10.2001 року він є власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Республіканській, 3-а в м. Одесі, який в цілому складається із однієї камяної будівлі під літ. «А», житловою площею 31,1 кв.м. та надвірних господарських будівель: гаража під літ.«В», сараїв під літ.«Д» та літ.«Ж», вбиральної під літ.«Е», огороджень №1-8, мостіння I, II, та розташований на земельній ділянці площею 545 кв.м. Даний договір зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» під номером №23670 стр.18 кн.231 від 11.10.2001 року. Сусідом по земельній ділянці є ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. В квітні 2014 року ОСОБА_2 самочинно встановив паркан з металевої сітки та виклав камінь ракушняк уздовж паркану в кілька рядів, чим перешкоджає в обслуговуванні зливної ями за допомогою спеціалізованої техніки з метою її очищення, адже обслуговування вбиральної під літ. «Е» можливе тільки зі сторони земельної ділянки №8а по вул. Республіканська в м. Одесі.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в проїзді на транспортному засобі до вбиральні під літ «Е» шляхом знесення паркану з металевої сітки та каміння ракушняка вздовж ділянки № 8а по вул. Республіканській в м. Одесі і встановити земельний сервітут.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволений. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в проїзді на транспортному засобі до вбиральні під літ «Е», з метою її очищення, яка належить ОСОБА_3, та знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Республіканська, 3а, шляхом знесення паркану з металевої сітки та каміння ракушняка вздовж ділянки №8а по вул. Республіканській в м. Одесі. Встановлений земельний сервітут на земельній ділянці, відповідно до якого зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати в проїзді на транспортному засобі до вбиральні під літ. «Е», з метою її очищення, яка належить ОСОБА_3, та знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Республіканська, 3а, через частину земельної ділянки №8а по вул. Республіканській у м. Одесі, пл. 68 кв.м., межі якої проходять наступним чином: з відступом 6,28 м від точки А уздовж існуючої вуличної огорожі відрізок довжиною 4,85 м., поворот наліво по напрямку до вбиральні літ. «Е» (до примикання до зовнішньої стіни літ. «Е») відрізок довжиною 12,83 м., поворот наліво уздовж зовнішньої стіни вбиральні під літ. «Е» орієнтованої на земельну ділянку №8а, відрізок довжиною 4,06 м., поворот наліво до примикання до точки розташованої з відступом 6,28 м. від точки А, відрізок довжиною 19,3 м.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що відповідач, встановивши паркан з металевої сітки та каміння ракушняка вздовж ділянки № 8-а по вул. Республіканській в місті Одесі, перешкоджає в проїзді на транспортному засобі до вбиральні під літ «Е», з метою її очищення, яка належить позивачу, крім того, суд вважав, що необхідно встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, вул.Республіканська 8-а.

Однак з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується в повній мірі, з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3, на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських споруд, розташованих за № 3-а по вул. Республіканська в м. Одесі, розташованому на земельній ділянці розміром 545 кв.м.(а.с. 7-8).

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експерти, земельна ділянка за № 3-а по вул. Республіканська в м. Одесі, складає 553 кв.м. (а.с. 164).

Згідно з актом, складеним 28 липня 2014 року, начальником ділянки № 4 КП ЖКС «Пересипський», земельна ділянка по вул. Республіканська 3-а, на якої розташований будинок, який належить ОСОБА_3, межує з земельною ділянкою по вул. Республіканська 8-а, на якої розташований будинок, в якому мешкає ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до листа, заступника начальника Головного управління держгеокадастру, державні акти на право власності, а також на право користування на земельні ділянки, які розташовані за № 3-а та № 8-а по вул. Республіканській в м. Одесі в Книгах реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, не зареєстровані (а.с. 102).

Рішення про передачу в приватну власність (оренду) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Одеською міською радою не приймалось (а.с. 16, 54).

Більш того, згідно з листом КП «БТІ ОМР», інвентарна справа на будинок № 8-а по вул. Республіканській в м. Одесі в архіві не зареєстрована.

Згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст. 126 Земельного Кодексу Україн и, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_2 земельні ділянки, на яких розташовані їх будинки не були передані ні у власністі, ні у користування у відповідності до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пункт б, частини 3 цієї же статті визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно зі ст. 98 Земельного Кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Статтєю 99 Земельного Кодексу України, передбачено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів.

У відповідності до ст. 100 Земельного Кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України, встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2014 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, залишенним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.04.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами предявлені позовні вимоги щодо порушення меж земельної ділянки відповідачем ОСОБА_2, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок суду не представлено. Зі слів відповідача, житловий будинок в експлуатацію не здавався (а.с. 93-94).

Колегія суддів, приходить до висновку, про те, що суд першої інстанції зобов`язуючи ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 в проїзді на транспортному засобі до вбиральні під літ «Е», та встановлюючи земельний сервітут не звернув уваги на ту обставину, що відповідно до матеріалів справи ні позивач, ні відповідач не є ні власниками, ні користувачами земельних ділянок, розмір земельної ділянки позивача не відповідає розміру зазначеному у договорі купівлі-продажу, також поза увагою суду, залишилась та обставина, що справу розглянуто без власника земельної ділянки, якою є Одеська міська рада.

Таким чином колегія суддів вважає, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена колегією суддів та їм надана оцінка в рішенні суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_5