АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3853/17 Справа № 178/1027/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Цеберябий Б.М. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участі секретаря Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" про розірвання договорів оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданого 16 серпня 2004 року, їй належить земельна ділянка площею 7,720 га., кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Також, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, виданого 18 лютого 2004 року, їй також належить земельна ділянка площею 7,920 га., кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Відповідно до договору оренди землі № 90, укладеного 19 серпня 2011 року та зареєстрованого 18 серпня 2013 року, позивачка передала земельну ділянку, площею 7,720 га., в оренду відповідачу строком на 10 років та відповідно до договору оренди землі № 130 укладеного 8 жовтня 2011 року та зареєстрованого 24 вересня 2013 року, позивачка передала земельну ділянку площею 7,920 га., в оренду відповідачу строком на 10 років.

Позивачка зазначає, що відповідно до п. 9 вищезазначених договорів оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 4 703 гривні за кожну земельну ділянку за календарний рік або у вигляді сільськогосподарської продукції або у відробітковій формі протягом всього терміну дії договору.

Орендар зобов'язується оплачувати земельний податок за орендодавця в межах та порядку визначеному земельним законодавством.

Відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками протягом 2011-2014 років та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 9 договором оренди землі, який є його істотною умовою.

Станом на 2015 рік відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування належними їй земельними ділянками не сплачено жодних грошових коштів. На неодноразові усні та письмові звернення позивачки до відповідача про здійснення повного розрахунку за договорами оренди, останній проігнорував.

Також позивачка доповідає, що крім того в 2014 році після її безрезультатного звернення до відповідача щодо повернення їй належних земельних ділянок вона самостійно розпочала користуватись належними їй спірними земельними ділянками та сплатила за 2015 рік податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування. Розірвати договори відповідач не бажає.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд розірвати договір № 90 оренди земельної ділянки, укладений 19 серпня 2011 року між нею та відповідачем, зареєстрований Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 вересня 2013 року за індексним номером 9598225, та розірвати договір № 130 оренди земельної ділянки, укладеного 08 жовтня 2011 року між нею та відповідачем, зареєстрований Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24 вересня 2013 року за індексним номером 9898538.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року ОСОБА_2 в задоволенні позову про розірвання договору № 90 оренди земельної ділянки, укладеного 19 серпня 2011 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 вересня 2013 року за індексним номером 9598225, - відмовлено.

ОСОБА_2 в задоволенні позову про розірвання договору № 130 оренди земельної ділянки, укладеного 08 жовтня 2011 року між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24 вересня 2013 року за індексним номером 9898538, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позивних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і судова колегія апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданого 16 серпня 2004 року, позивачці належить земельна ділянка площею 7,720 га., кадастровий номер НОМЕР_1, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, виданого 18 лютого 2004 року, позивачці також належить земельна ділянка площею 7,920 га., кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Відповідно до договору № 90 оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, 19 серпня 2011 року та зареєстрованого Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 серпня 2013 року за індексним номером 9598225, ст.ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі" позивачка передала земельну ділянку, площею 7,720 га., в оренду відповідачу строком на 10 років.

Відповідно до договору № 130 оренди земельної ділянки, укладеного 8 жовтня 2011 року та зареєстрованого Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24 вересня 2013 року за індексним номером 9898538, ст.ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі" позивачка передала земельну ділянку, площею 7,920 га., в оренду відповідачу строком на 10 років.

Відповідно до п. 9 вищезазначених договорів відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 4 703 гривні за кожну земельну ділянку за календарний рік або у вигляді сільськогосподарської продукції або у відробітковій формі протягом всього терміну дії договору. З суми орендної плати вираховується прибутковий податок. Орендар зобов'язується оплачувати земельний податок за орендодавця в межах та порядку визначеному земельним законодавством. Згідно п.14 вказаних договорів орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин не використовує земельну ділянку за умовами договору.

Договори оренди зареєстровані Реєстраційною службою Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області лише у вересні 2013 року не з вини відповідача.

Позивачка дійсно до реєстрації договорів подавала відповідачу заяви про припинення обробітку належних їй земельних ділянок і відсутність наміру в подальшому укладати договір оренди земельної ділянки з відповідачем. Проте в заявах не йшла мова про розірвання вже існуючих договорів оренди.

Згідно ст. 18 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації, тобто в даному разі з вересня 2013 року. До вказаної дати відповідач не мав права приступати до обробітку орендованих земельних ділянок позивачки, але орендну плату позивачці відповідач продовж 2011-2013 років виплачував як у грошовому, так і в натуральному виразі, про що свідчать відповідні відомості та накладні з підписами позивачки, а також показання позивачки, яка підтвердила факт отримання нею орендної плати від відповідача. Більш того, реєстрація договорів оренди відбувалась саме за заявами позивачки, про що свідчать відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Наведені обставини свідчать про відсутність у позивачки намірів розривати договори оренди з відповідачем на час реєстрації договорів та набрання ними чинності.

Починаючи з 2014 року позивачка, не дивлячись на існування перебуваючих в чинності договорів оренди земельних ділянок, всупереч вимогами ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" про недопустимість розірвання договорів оренди в односторонньому порядку, почала обробляти належні їй земельні ділянки самостійно, порушивши таким чиною умови вказаних договорів і позбавивши відповідача можливості обробітку земельних ділянок згідно умов діючих договорів оренди.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку відмовляючи у задоволенні позову, оскільки відповідач протягом 2011-2013 років належним чином виконував обов'язки по договорам щодо сплати позивачці орендної плати, а за даних обставин з 2014 року не мав змоги сплачувати позивачці орендну плату з вини самої позивачки, що свідчить про відсутність істотного порушення відповідачем умов договорів оренди шляхом невиплати орендної плати, а саме невиплату відповідачем орендної плати позивачка наводить як підставу для розірвання договорів оренди.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: