Справа № 302/27/17
Номер рядка звіту 56
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретар Царь О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгірї справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Банку про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про визнання недійсним кредитного договору № МКМWGK 00000005 від 30.06.2006 року.

Заяву мотивував тим, що 30 червня 2006 р. між ним і ПриватБанком був підписаний Кредитний договір про надання йому кредитних коштів у розмірі 20 000 доларів США на придбання будинку. У даному Кредитному договорі зазначено реквізити ОСОБА_4 Банку: МФО 305111, Код .

Згідно відповідей з Нацбанку України МФО 305111 не належало і не належить жодному банку.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в реєстрі незареєстрована юридична особа з кодом .

Посилаючись на те, що станом на 30.06.2006 року ПриватБанк з МФО 305111, не був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, тобто не набула статусу юридичної особи, що Нацбанк не видавав ПриватБанку банківську ліцензію, а також ПриватБанк із зазначеним МФО і кодом ЄДРПОУ не отримував від Нацбанку індивідуальну ліцензію на здійснення валютних операцій, яка б давала йому право укладати з ним (позивачем) Кредитний договір, а також посилаючись на норми цивільного законодавства, зокрема на ст. ст. 203, 215, 216, 227, 236 ЦК України та на розяснення Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», просив визнати недійсним Кредитний договір і застосувати до сторін наслідки недійсності правочину.

В суді представник позивача позов підтримав повністю з підстав і обставин зазначених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 на неодноразові виклики до суду для дачі особистих пояснень не зявився.

Представник відповідача позов заперечив, про що подав суду письмове заперечення.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши письмове заперечення відповідача та матеріали в справі суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з такого.

Судом установлено, що 30 червня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № MKMWGK00000005, який підписаний позивачем ОСОБА_3 і за умовами якого ОСОБА_4 надавав ОСОБА_3 20 000 доларів США на придбання будинку на строк до 30.06.2021 року.

В зазначеному договорі зазначено ОСОБА_4 МФО МФО 305111, .

Згідно відповідей з НБУ та Державної служби статистики такої юридичної особи з зазначеними МФО 305111, не існує, банківські ліцензії не видавалися.

Посилаючись на це позивач стверджує, про те, що відповідач не був юридичною особою, не мав банківської ліцензії і не мав права видавати кредитні кошти в іноземній валюті, а тому просить визнати укладений правочин недійсним.

Суд констатує, що дійсно має місце неправильне зазначення реквізитів Банку в укладеному договорі і звідки і яким чином вказані ці реквізити представник банку суду не пояснила, а особа, яка укладала від імені Банку кредитний договір із ОСОБА_3 ОСОБА_5 на виклик суду не зявилася.

Натомість суд констатує, що кредитний договір укладався між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_3

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 № 054809 та відомостей з ЄДРПОУ первинна реєстрація юридичної особи «ОСОБА_4 Банку» ідентифікаційний код 14360570 була проведена 19 березня 1998 року. 04 грудня 2001 року НБУ видав ЗАТ КБ «Приват Банк» банківську ліцензію №22 на право здійснювати банківські, а також дозвіл № 22-2 від 29.07.2003 року на право здійснення операцій.

Не дивлячись на те, що при оформлені Кредитного договору від 30.06.2006 року банківським працівником була допущена помилка (недбалість) у неправильному зазначенні в договорі реквізитів Банку суд констатує, що «Приват Банк» існував як юридична особа, найменування якого було ЗАТ КБ «Приват Банк», такий ОСОБА_4 був належним чином зареєстрований і мав відповідний дозвіл та банківську ліцензію на право здійснення операцій з валютними коштами (цінностями).

Твердження позивача про відсутність юридичної особи «ОСОБА_4 Банку» є надуманим і грунтується тільки на неправильному зазначенні в договорі МФО і коду ЄДРПОУ.

В судовому засіданні позивач в особі представника не довів перед судом в чому були порушені його права чи інтереси як споживача при укладенні Кредитного договору від 30.06.2006 року і які порушені права чи інтереси підлягають судовому захисту.

Суд констатує, що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом тільки у 2017 році тобто більш ніж через десять років з дня укладення кредитного договору.

В обґрунтуванні позову позивач посилається на норми ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 227 ЦК України відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства і що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідно дозволу (ліцензії), може бути визнаний недійсним.

Суд констатує, що зміст укладеного кредитного договору не суперечить цивільному Кодексу України чи іншим актам цивільного законодавства, а посилання позивача на ст. 227 ч. 1 ЦК України суперечить його обґрунтуванням позову про відсутність «ОСОБА_4 Банку» як юридичної особи при укладені кредитного договору.

З огляду на вищевстановлене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору є необґрунтованим і недоведеним перед судом і у задоволенні такого слід відмовити.

Судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_3 до ПриватБанку про визнання недійсним кредитного договору № MKMWGK00000005 від 30.06.2006 р.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6