Справа № 464/3898/17
пр.№ 2/464/1178/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.07.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» (далі ТзОВ «Сіті ОСОБА_2»), в якому з врахуванням уточнень позовних вимог від 29.06.2017 р., просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року в сумі 34 785 грн. 08 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.04.2016 року був задоволений її позов та вирішено стягнути із ТзОВ «Сіті ОСОБА_2» на її користь середній заробіток за час затримки виплати за період з 27.09.2013 р. по 08.04.2016 р. в сумі 72 502,32 грн. Однак зазначає, що по сьогоднішній день вказане рішення суду не виконане, на підставі ст. ст. 116,117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року.

В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з 29 квітня 2013 р. працювала на посаді провідного інженера-технолога в арматурно-механообробного цеху відокремленого структурного підрозділу ТзОВ «Сіті ОСОБА_2» та 26 вересня 2013 р. була звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.04.2016 р. вирішено стягнути з ТзОВ «Сіті ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 11 599,77 грн. заборгованості із невиплаченої заробітної плати та 72 502,32 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2013 р. по 8 квітня 2016 р., а всього 84 102,09 грн. з відрахуванням від цієї суми передбачених законодавством податків і зборів (а.с.3-4).

На підставі зазначеного судового рішення, Сихівським районним судом м.Львова був виданий виконавчий лист та старшим державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 20.07.2016 р. відкрито виконавче провадження №51627764 (а.с.6).

За умовами ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.20, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Оскільки станом на 08.06.2017 року відповідачем не виплачено належні позивачу при звільненні суми заробітної плати, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підлягають задоволенню.

Суд приймає до уваги наданий позивачем ОСОБА_1 розрахунок середнього заробітку, оскільки такий не спростований відповідачем. Відповідно до вказаного розрахунку, розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року становить 34 785 грн. 08 коп.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 34 785,08 грн. є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 34 785 (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят пять) грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 09 квітня 2016 р. по 08 червня 2017 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті ОСОБА_2» в дохід держави на користь держави 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.Ю. Теслюк