печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гладун Х.А.

при секретарі Василевській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вимогами до Відповідача про стягнення 27227 грн. 62 коп. страхового відшкодування та витрат на оплату судового збору у розмірі 580 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.10.2015 р. сталася ДТП, в результаті якої належний йому на праві власності автомобіль Хюндай, д.н.з. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Винним у вчинені вказаного ДТП постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року визнано водія автомобіля Деу, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована Відповідачем (страховий поліс АЕ №3008185). У встановленому законом порядку він звернувся до Відповідача з заявою про сплату страхового відшкодування та оцінку шкоди завданої внаслідок ДТП. При цьому, офіційним дилером компанії Хюндай - ТОВ «Едем-Авто» після проведення первинної калькуляції виставлений рахунок вартості відновлюваного ремонту автомобіля на суму 42789,80 грн. Висновком КНДІСЕ від 23.03.2016 р. № 2649/16-54 встановлена вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача 43716,98 грн., а матеріальної шкоди - 55782,30 грн. Однак, Відповідачем прийнято рішення та в подальшому добровільно сплачено страхове відшкодування у розмірі 16439,36 грн., яке в подальшому було ним добровільно виплачене. Не погоджуючись із вказаною сумою Позивач неодноразово звертався до Відповідача із заявою про збільшення суми страхового відшкодування, проте Відповідачем відмовлено у здійсненні повного страхового відшкодування. Позивач ставить питання про стягнення в примусовому порядку з Відповідача різницю між встановленою висновком КНДІСЕ вартістю відновлювального ремонту та сумою виплаченого страхового відшкодування (43716,98 грн. - 16439,36 грн. = 27227,62 грн.).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засідання заперечив проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позову. Зазначив, що відповідно до звіту № 15479 від 26.10.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2, становить 16439 грн. 36 коп. 29.01.2016 р. відповідачем було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування. Страхове відшкодування в сумі 16439 грн. 36 коп. розраховано у відповідності до вимог чинного законодавства - за вирахуванням пошкоджень, що не були пов'язані з даною ДТП, із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу, сплачено на рахунок ТОВ «Едем Авто». Отже, відповідачем виконані умови договору страхування в повному обсязі. Зауважив, що повторний огляд експертом КНДІСЕ автомобіля позивача був проведений у відсутність представника Відповідача, без належного його повідомлення. Під час огляду транспортного засобу позивача, що відбувся з метою з'ясування відповідності проведених ремонтних робіт акту виконаних робіт з'ясовано, що решітка радіатора була відремонтовано, тоді як в акті виконаних робіт вказано, що вона замінена. Подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 15.10.2015 року о 14-30 год. по вул. Глибочицькій в м. Києві з вини водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом Део ланос, д.н.з. НОМЕР_1, сталося зіткнення з належним Позивачу на праві власності автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/3008185 від 19.02.2015 на час вчинення ДТП була застрахована Відповідачем.

За вказаним договором ліміт відповідальності на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну, встановлено в розмірі 50000,00 грн.

16.10.2015 р. Відповідач прийняв від Позивача повідомлення потерпілого про страховий випадок про ОСЦПВ.

Відповідно до звіту № 15479 від 26.10.2015 р., який було виконано на замовлення Відповідача у ТОВ «Експертум-Аве» на підставі протоколу огляду ДТП, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням ПДВ складає 16439 грн. 36 коп. Експертом до автомобіля Позивача застосовано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу в розмірі 46,8%

На підставі страхового акту № ЦВ/15/2255 від 29.01.2016 р. з урахуванням коефіцієнту зносу Відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 16439,36 грн. на рахунок ТОВ «Едем Авто», який є офіційним дилером «Хюндай».

При цьому, ТОВ «Едем-Авто» Позивачу виставлено рахунок № ЕСВ0007437 від 19.10.2015 р., згідно якого вартість ремонтних робіт 42789,80 грн.

Листом Відповідача від 18.02.2016 р. № 3238 Позивачу відмовлено у здійсненні доплати страхового відшкодування, оскільки наданий рахунок Позивачем не може бути належним доказом завданого матеріального збитку і не є звітом про оцінку майна у розумінні положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Не погоджуючись із висновком Відповідача, Позивачем було замовлено експертне автотоварознавче дослідження в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз, за результатами якого судовим експертом було складено висновок № 2649/16-54 від 23.03.2016 р., згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай», моделі Santa Fe 2/2 D, д.н.з. НОМЕР_2, станом на момент проведення дослідження, складає 43716,98 грн. 98 коп. Коефіцієнт фізичного зносу до вказаного транспортного засобу не застосувався, оскільки належний Позивачу транспортний засіб іноземного виробництва, 2013 року випуску, зі строком експлуатації до 7 років.

Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію від 29.03.2016 р. про відшкодування шкоди на суму 27277 грн. 62 коп.

Листом Відповідача від 26.04.2016 р. №3302 Позивачу відмовлено у здійснені доплати страхового відшкодування, оскільки, розмір матеріального збитку розрахований відповідно із вимогами законодавства та перегляду не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 р. № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395).

Пунктом 9 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до п. 3.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395) фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв'язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.

Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 (далі-Методика), значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та

автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

Пункт 7.39 Методики зазначає, що винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний

пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);

б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали

ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у

вигляді деформації;

в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4

таблиці 4.1 додатка 4.

Належний позивачу пошкоджений автомобіль «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 - автомобіль іноземного виробництва, 2013 року випуску, а відтак, його коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0.

Зазначені Відповідачем у протоколі огляду пошкодженого автомобіля Позивача не зумовили часткову або повну втрату первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового побідного КТЗ (його складників), а відтак, застосування Відповідачем пп б) п. 7.39 Методики є безпідставним.

Крім того, правомірність застосування коефіцієнту фізичного зносу до ТЗ Позивача, який дорівнює 0, підтверджується висновком Українського центру судових експертиз № 2-24/02 від 24.02.2017 р. та висновком КНДІСЕ від 23.03.2016 р. № 2649/16-54.

Таким чином застосування експертом ОСОБА_4 у Звіті про незалежну експертну оцінку вартості матеріального збитку №15552 від 06.12.2015 коефіцієнту фізичного зносу для автомобіля Позивача - 0.468, та врахування його Відповідачем у розрахунку страхового відшкодування є неправомірним.

Так, згідно висновку № 2-24/02 від 24.02.2017 р. Українського центру судових експертиз, проведеного на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2016 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2, в результаті ДТП, що сталася 15.10.2015 р. без врахування пошкоджень, не пов`язаних з аварією, вказаних в протоколі огляду транспортного засобу від 19.10.2015 р. № 15479/15, та із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ, який дорівнює - 0, складає 59863,03 грн.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/3008185 від 19.02.2015 ліміт відповідальності на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну, встановлено в розмірі 50000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповіло до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні представник Позивача наполягав на заявлених Позивачем вимогах на підставі висновку КНДІСЕ від 23.03.2016 р. № 2649/16-54, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай», моделі Santa Fe 2/2 D, д.н.з. НОМЕР_2, станом на момент проведення дослідження, складає 43716,98 грн. 98 коп.

З урахуванням виплати Відповідачем Позивачу страхового відшкодування у розмірі 16439,36 грн., недоплачена сума страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності (50000,00 грн.) становить 27277,62 грн., яка і підлягає стягненню з Відповідача на корить Позивача в примусовому порядку, а відтак, позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, що під час огляду транспортного засобу позивача, що відбувся з метою з'ясування відповідності проведених ремонтних робіт акту виконаних робіт 08.09.2016 р. з'ясовано, що решітка радіатора була відремонтовано, тоді як в акті виконаних робіт вказано, що вона замінена, на розмір розрахунку страхового відшкодування не впливають, оскільки, його було проведено до такого огляду 29.01.2016 р. та такі обставини в ньому не враховувалися.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним, а тому підлягає задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 580 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.3, 16, 22, 1172, 1187, 1192,1194 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 суму невідшкодованого страхового відшкодування 27227,62 грн. та у відшкодування судових витрат 580,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Х.А. Гладун