АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1456/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу підприємства «ІнтролігаТОР» Черкаської обласної організації «Громадська організація людей з обмеженими можливостями» «День» на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до підприємства «ІнтролігаТОР» Черкаської обласної організації «Громадська організація людей з обмеженими можливостями» «День» про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, яким, після послідуючого уточнення, просила стягнути з відповідача на свою користь основний борг за договором від 24.03.2014 №14/004 у розмірі 22 450,00 грн., інфляційні втрати 15 571,48 грн., штраф 55 159,65 грн., 3% річних 1511,00 грн., а також пеню 20 813,92 грн., мотивуючи про те, що 24.03.2014 між сторонами укладено договір №14/004 на виготовлення друкованої повнокольорової книги "Живі Мислі ОСОБА_7" у кількості 1 000 примірників (обсягом 96 сторінок, форматом 70*100 1/16, палітурка м'яка повнокольорова, ламінована, папір на блок крейдяний 130 г/кв.м., папір на обкладинку 240 г/кв.м.), загальною вартістю 22 450,00 грн., строк дії якого сплив 20.09.2014. 26.06.2014 на виконання умов вказаного договору вона сплатила 8 000,00 грн., а 22.12.2014 додатково 14 450,00 грн. Відповідач не виконав належним чином умови вказаного договору, на звернення від 19.08.2015 та 21.12.2016 не відповів, книгу не видав, кошти не повернув, що й стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 19.05.2017 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача штраф за договором №14/004 від 24.03.2014 за період із 06.05.2016 по 20.03.2017 у розмірі 21 484,65 грн., 3% річних за період із 06.05.2016 по 20.03.2017 в розмірі 590,15 грн., інфляційні втрати за період із 06.05.2016 по 20.03.2017 в розмірі 2 068,50 грн., а всього 24 143,30 грн., а в задоволенні решти вимог відмолено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вказує на те, що відповідачем зменшено вартість робіт за договором, враховуючи фінансове становище позивача. Остаточно розрахувався позивач 22.12.2014, тобто після закінчення строку дії договору. Позивач протиправно залишив у себе кілька попередніх макетів книги, які йому надавалися для узгодження її обсягу та змісту. Позивач не виконав свої зобовязання за договором, оскільки не брав належним чином участі у підготовці книги до друку, зокрема, не вчиняв дії щодо зменшення її обсягу, який перевищував той, що визначений договором, не узгоджував надані йому макети книги, не зменшував тираж, щоб не вийти за межі ціни робіт по договору. Наразі договір не розірвано та він є чинним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем неналежним чином виконано умови договору, укладеного між сторонами, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, передбаченого договором, 3% річних та інфляційних втрат.

Однак погодитися з правильністю таких висновків суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 24.03.2014 між виконавцем підприємством «ІнтролігаТОР» та замовником ОСОБА_6 укладено договір № 14/004, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання на виготовлення видання «Живі мислі ОСОБА_7» у кількості 1000 примірників обсягом 96 сторінок, повнокольорова, форматом 70*100 1/16, палітурка м'яка повнокольорова ламінована, папір на блок крейдяний 130 г/кв.м., папір на обкладинку 240 г/кв.м. (далі - Договір).

Відповідно до п. 4.1 Договору його загальна сума становить 22 450,00 грн., попередня оплата 8 000,00 грн., а після підписання оригіналу макету 100 % оплата.

Згідно п. 5.1 Договору термін виконання робіт виконавцем 20.09.2014. Водночас пунктом 7.1 Договору передбачено, що він набуває сили з моменту його підписання і може бути пролонгований за взаємною згодою сторін.

26.06.2014 ОСОБА_6 внесла до каси підприємства «ІнтролігаТОР» аванс у розмірі 8 000,00 грн. Іншу суму заборгованості за Договором у розмірі 14 450,00 грн. ОСОБА_6 внесла до каси відповідача 22.12.2014.

Відповідно до розділу 2 Договору виконавець зобовязаний: провести компютерну верстку видання; виготовити оригінал-макет видання; випустити поліграфічну продукцію належної якості в обумовлений термін за договором; гарантувати цілковите забезпечення захисту авторського права видання, що випускається; виконати міжнародну нумерацію, стандартизацію, художнє оформлення, коректуру, поліграфічні роботи.

Згідно із п. 3.2 Договору замовник підписує оригінал-макет, надаючи дозвіл до друку. Без підпису замовника виконавець не приступає до виконання поліграфічних робіт. Пунктом 3.5 Договору визначено, що замовник після підписання оригінал-макету може вносити правки тільки за додаткову оплату (оплата визначається згідно з кількістю внесених правок і їх складністю) з переглядом терміну виконання замовлення за договором.

З матеріалів справи вбачається, що фактично обидві сторони умови договору належним чином не виконали замовник макет видання до друку у встановлений у договорі спосіб не погодила, а виконавець видання у встановлені в договорі строки не надрукував.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Разом з тим, ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином зобов'язання виникають з підстав, визначених ст. 11 ЦК України, які, в силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, є обов'язковими для сторін та за порушення яких ст. 611 ЦК України встановлена відповідальність.

У даній справі строк дії договору закінчився 20.09.2014 (п.5.1), коли передбачено виконання замовлення. При цьому договір укладений в простій письмовій формі.

Згідно ст.ст.638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Пунктом 7.1 договору передбачене можливість пролонгації договору за взаємною згодою сторін. З матеріалів даної справи та доказів наданих стронами вбачається , що змін та доповнень до договору відносно строків виконання замовлення, порядку погодження макету замовлення, оплати замовлення та інших істотних умов договору не вносилось, так як відповідно до статті 654 ЦК України зміни та доповнення до договору вносяться в такій самій формі як і сам договір.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Договором не передбачено односторонньої зміни його умов або його розірвання.

Згідно до вимог ст.208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти в письмовій формі. Відповідно, всі зміни до договору для якого встановлена законом обовязкова письмова форма, мають бути внесені письмово, в тому числі і щодо пролонгації договірних відносин.

Все вищевикладене дає колегії суддів підстави для висновку про те, що строк дії договору закінчився 20.09.2014.

Відповідно, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про пролонгацію договору є помилковими, адже відповідних письмових домовленостей його сторони не досягли.

Правовідносини, які мали місце між сторонами за межами строку дії договору, повинні регулюватись не його положеннями, а вимогами чинного законодавства про зобовязання. Всі дії, вчинені сторонами після 20.09.2014 є позадоговірними відносинами сторін, відповідно, не тягнуть жодних правових наслідків, передбачених договором, в тому числі і стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору поза межами строку його дії, про що ставить питання позивачка у своїй заяві.

Згідно ст.309 ЦПК України підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Так як суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи та невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, то рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Для захисту свого порушеного цивільного права позивачу відповідно до вимог ст.16 ЦК України необхідно обрати належний спосіб захисту.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до підприємства «ІнтролігаТОР» Черкаської обласної організації «Громадська організація людей з обмеженими можливостями» «День» про стягнення коштів скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до підприємства «ІнтролігаТОР» Черкаської обласної організації «Громадська організація людей з обмеженими можливостями» «День» про стягнення коштів залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :