АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3212/17 Головуючий І-ої інстанції: Гуляєва Г.М.
Справа № 614/416/16-ц Доповідач - Хорошевський О.М.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року по справі №614/1148/15-ц було встановлено факт родинних відносин відповідно до якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується довідкою №151/06-04-05 від 15 квітня 2016 року, що була надана відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського РУЮ у Харківській області.

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельний пай, що належав покійній ОСОБА_4

Під час розгляду справи, відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області №31-20.13-0.5-423/2-16 від 16 березня 2016 року було з'ясовано, що ОСОБА_4, відповідно до договору дарування №775 від 09 березня 2000 року, подарувала право на земельний пай ОСОБА_2

Тобто, правоздатність і дієздатність особи дарувальника за договором дарування вже була припинена і особа не могла вчинити будь-яких дій, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Також в цьому випадку відсутнє і волевиявлення особи на здійснення правочину.

Беручи до уваги те, що про існування договору дарування права на земельну частку №775 від 09 березня 2000 року позивачу стало відомо лише після отримання листа відділу Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області №31-20.13-0.5-423/2-16 від 16 березня 2016 року, вважає, що позовна давність пропущена з поважних причин.

Заочним рішенням Борівського районного суду Харківської області від 13 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду для оскарження договору №775 від 09 березня 2000 року.

Визнано недійсним, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, договір №775 від 09.03.2000 року дарування права на земельну частку (пай), що посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.І.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що відповідно до договору № 775 дарування права на земельну частку (пай) ОСОБА_4 залишила йому зазначену земельну ділянку.

На підставі цього договору дарування ОСОБА_2 отримав Державний акт на спірну земельну ділянку та здав її в оренду ПП фірмі «Ліс», яка не була залучена до участі у справі, як і не був залучений приватний нотаріус Ізюмського міського нотаріального округу Банніков С.І. в якості третіх осіб, що порушує їх права та обов'язки.

Крім того, судом не було з'ясовано, на підставі яких документів нотаріус встановив особу дарувальника ОСОБА_4, не перевірив чи вчинялась така нотаріальна дія у спосіб перевірки безпосередньо у судовому засіданні реєстру нотаріальних дій за реквізитами, що вказані на договорі дарування, не встановив належність ідентифікаційних номерів, що вказані на бланку вчинення нотаріальної дії саме цьому правочину, не встановив належність підпису на спірному договору дарування ОСОБА_4 чи іншій особі у спосіб призначення відповідної експертизи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що правоздатність і дієздатність особи дарувальника за договором дарування від 09.03.2000 року вже була припинена і особа не могла вчинити будь-яких дій спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Також в цьому випадку відсутнє і волевиявлення особи на здійснення правочину.

Також суд зазначив, що про існування договору дарування права на земельну частку № 775 від 09.03.2000 року позивачу стало відомо лише після отримання листа відділу Держгеокадастру у Борівському районі Харківської області № 31-20.13-0.5-423/2-16 від 16.03.2016 року, тому позовна давність позивачем пропущена з поважних причин.

Суд першої інстанції зробив висновок про те, що оспорюваний договір посвідчений нотаріально після смерті ОСОБА_4 на підставі довідки № 151/06-04-05 від 15 квітня 2016 року (а.с. 10), проте погодитись з такими висновками не можна.

З зазначеної довідки вбачається, що вона була надана відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції у Харківській області. Відповідь, яку надала зазначена установа містить посилання на те, що актовий запис про смерть складений Першотравневою сільською радою Борівського району Харківської області. Однак копію актового запису суду надана не було.

Та обставина, що відомості про дату смерті ОСОБА_4 надані не тим органом, яким зроблено відповідний актовий запис, судова колегія вважає що позивачем не доведені обставини, на які він посилається як на підстави позовних вимог, а саме дата смерті ОСОБА_4

З огляду на те, що без встановлення дати смерті ОСОБА_4 неможливо зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог, такі вимоги задоволені бути не можуть.

За правилами п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Борівського районного суду Харківської області від 13 червня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна