Справа № 2/325/126/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.

секретарі: Міняйло А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить: стягнути з ОСОБА_2, належну спадкодавцю ОСОБА_3 за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 10.01.2012 року заборгованість з відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, в розмірі 12087 гривень 85 копійок та судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 гривень.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 10.01.2012 року, ОСОБА_3 у зв'язку з заподіянням шкоди здоров'ю, було зобов'язано щомісячно сплачувати суму втраченого заробітку у розмірі 536,00 гривень на її користь. У зв'язку з неналежним виконанням рішення суду, на підставі виконавчого листа від 14.02.2012 року було відкрите виконавче провадження, яке було закрите на підставі смерті ОСОБА_3 Заборгованість за виконавчим документом на день смерті складала 12087,85 гривень. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до якої, окрім належного майна, і входять як права так і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. З метою встановлення спадкоємців після смерті боржника - ОСОБА_3, вона направила лист до нотаріальної контори щодо можливості заведення спадкової справи на підставі вимоги кредитора. Як стало їй відомо, ОСОБА_3 за часів життя склав заповіт, яким заповів директору ТОВ «Агрофірма Ольвія» ОСОБА_2 земельну ділянку. Тому, вона звернулася до спадкоємця ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 з вказаним листом - претензією. Проте, після закінчення строків для прийняття спадщини, її вимоги, як кредитора, спадкоємцем ОСОБА_2 були проігноровані та залишені без задоволення. Тому вона звернулася до суду з вказаними вимогами та просить суд їх задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник позивача підтримав вимоги позивачки, просить позовні вимоги задовольнити, пояснюючи тим, що саме ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати заборгованість, яка виникла за життя та накопичувалась за життя ОСОБА_3 перед ОСОБА_1. Інформація про інших спадкоємців їм не відома, як і про наявність іншого спадкового майна. Відомо лише про наявний спадок - земельну ділянку, вартість якої значно перевищує суму заборгованості, яку залишив по собі померлий.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснюючи тим, що зазначена сума, яку просить стягнути позивачка не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню спадкоємцем. Вказана сума є втрата заробітку, що не є матеріальної шкодою, а тому ОСОБА_2 не повинен таку заборгованість відшкодовувати ОСОБА_1.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, не повідомив суд про причину своєї неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, їх представників, показань свідків, письмових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приазовського районного суду від 10 січня 2012 року /а.с. 7/ були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення суми щомісячного відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, та було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму втраченого заробітку к розмірі 502,00 грн щомісячно, починаючи з 01 грудня 2011 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму втраченого заробітку к розмірі 536,50 грн щомісячно, починаючи з 01 січня 2012 року.

14.02.2012 року Приазовським районним судом за вказаним рішенням було видано виконавчий лист і направлено до ВДВС для примусового виконання та відкрите виконавче провадження за № 31251329, що підтверджується інформаційною довідкою /а.с. 8/.

28.07.2016 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку зі смертю боржника, який помер 19.07.2016 року.

Станом на 19.07.2016 року заборгованість за виконавчим документом складала 12087,85 гривень.

08.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори з заявою, копія якої міститься в матеріалах справи /а.с. 10/, щодо можливості заведення спадкової справи за заявою кредитора у зобов'язальних правовідносинах, що існували між нею та ОСОБА_3.

На підставі вказаного листа 16 грудня 2016 року була проведена реєстрація та заведена спадкова справа спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с. 14/.

14.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Приазовської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, що підтверджується копією заяви /а.с. 21/, яка складається з земельної ділянки, що була заповідана 23.06.2016 року ОСОБА_3 ОСОБА_2, про що свідчить копія заповіту /а.с. 20/.

19.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з вимогою (претензією), копія якої міститься в матеріалах справи /а.с. 15/, щодо сплати їй боргового зобов'язання у розмірі 12087,85 гривень, які залишилися після смерті ОСОБА_3.

Згідно вимог ст.. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. .1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно вимог ст.. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем; майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано ними у спадщину.

Відповідно до вимог ст.. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Позивачкою не були порушені вимог ст.. 1281 ЦК України, вона своєчасно звернулася з вимогою до спадкоємця ОСОБА_2, який прийняв спадщину, що підтверджується вимогою (претензією) /а.с. 15/.

В свою чергу ОСОБА_2, отримавши у спадщину як спадкове майно спадкодавця - ОСОБА_3 земельну ділянку, вартість якої не перевищує розмір заборгованості, яка залишилася після смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою з відділу у Приазовському районі Держгеокадастру /а.с. 64/, порушуючи вимоги ст.. 1282 ЦК України, не виконав вимоги ОСОБА_1 та не сплатив їй заборгованість у розмірі 12087,85 гривень, яка залишилася після смерті ОСОБА_3.

Таким чином, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача - спадкоємця суму заборгованості у розмірі 12087,85 гривень з відшкодування майнової шкоди, завданої спадкодавцем ОСОБА_3.

Посилання представника відповідача на те, що згідно ст.. 22 ЦК України, зазначена сума заборгованості, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 не є майновою шкодою, а тому не підлягає відшкодуванню спадкоємцем ОСОБА_2, є безпідставним, оскільки

Норма статті 1231 ЦК України, свідчить про те, що передусім до спадкоємців переходить невиконане спадкодавцем зобов'язання відшкодовувати майнову шкоду і збитки, завдані спадкодавцем незалежно від виду зобов'язання - договірне чи недоговірне.

Статтею 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в іншій спосіб.

Крім того, саме зобов'язання, яке виникло на підставі рішення Приазовського районного суду від 10 січня 2012 року /а.с. 7/, відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України припинилося смертю боржника, а наявна заборгованість з відшкодування майнової шкоди, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1231 ЦК України перейшла до спадкоємця ОСОБА_2, який прийняв спадщину у встановлений законом строк (ст.. 1270 ЦК України).

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-61, 88, 130, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму заборгованості у розмірі 12 087 (дванадцять тисяч вісімдесят сім) гривень 85 копійок з відшкодування майнової шкоди, завданої спадкодавцем ОСОБА_3, та судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.А. Васильцова