Справа № 758/5430/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії старшого державного виконавця Кошкер Івана Анатолійовича Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, заінтересована особа - ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід банк» звернулось до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Кошкер І.А. Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, а саме: винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. В скарзі заявник просить суд скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, визнати дії державного виконавця незаконними, зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Скаргу обґрунтовано посиланням на те, що 24.07.2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі №758/5430/14-ц за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.03.2015 року на підставі зазначеного рішення суду АТ «Родовід Банк» отримало виконавчий лист.

17.04.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 47285863 з примусового виконання вказаного виконавчого листа по цивільній справі №758/5430/14-ц.

14.07.2016 року АТ «Родовід Банк» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року ВП №47285863, яка винесена старшим державним виконавцем Кошкером І.А. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що реєстраційними органами повідомлено про відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення. Так, ПАТ «Родовід банк» просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. при винесенні постанови № 47285863 від 06.07.2016 року про повернення виконавчого документа стягувану, скасувати вказану постанову, а також зобов'язати відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №47285863.

В судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не з'явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Посилаючись на те, що ним були вчинені всі можливі виконавчі дії за для виконання виконавчого листа.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

24.07.2014 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі №758/5430/14-ц за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення набрало законної сили 02.08.2014р. (а.с. 11-13)

23.03.2015 року АТ «Родовід Банк» було видано виконавчий лист по вищевказаній цивільній справі (а.с. 9).

17.04.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 47285863 з примусового виконання вказаного виконавчого лист по цивільній справі №758/5430/14-ц (а.с. 98).

17.04.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 41)

Вказану постанову було виконано та накладено арешт на майно ОСОБА_1, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с. 48-50).

20.04.2015р. державним виконавцем по вказаному виконавчому провадженні було надіслано запит до державних органів, що здійснюються облік та реєстрацію майна, про надання інформації з приводу наявності у боржника ОСОБА_1 майна та поточних рахунків. (а.с. 42)

25.05.2016р. отримано відповідь від Головного управління держпраці у Київській області, в якій зазначено про відсутність майна у ОСОБА_1 (а.с. 43)

25.06.2015р. отримано відповідь від Державної інспекції сільського господарства в Київській області також про відсутність майна у ОСОБА_1 (а.с. 44)

01.07.2015р. надійшла відповідь від Територіального управління державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві про відсутність майна у ОСОБА_1 (а.с. 45)

26.05.2016р. надійшла відповідь від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку також про відсутність майна у ОСОБА_1 (а.с. 47)

14.07.2016 року ПАТ «Родовід Банк» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.07.2016 року, яка винесена державним виконавцем у виконавчому провадженні №47285863. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем зазначено п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними (а.с. 7-8).

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 14 ЦПК України імперативно встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені такі заходи примусового виконання рішень:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Крім того, ст. 18 вказаного Закону чітко регламентує права та обов'язки виконавця.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого.

З наданих матеріалів вбачається, що державним виконавцем було здійснено всіх необхідних заходів для розшуку майна боржника, надіслано відповідні запити до компетентних органів. Проте, встановити наявність майна, на яке могло б бути звернуто стягнення не вдалось.

За таких обставин, вбачаю, що дії державного виконавця по винесенню постанови про повернення виконавчого листа стягувачу були правомірними, адже всі необхідні дії державним виконавцем були вжиті щодо розшуку майна боржника, проте вони виявились безрезультатними.

Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії старшого державного виконавця Кошкер Івана Анатолійовича Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, заінтересована особа - ОСОБА_1, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко