У Х В А Л А

19 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

Іваненко Ю.Г.,

ЛеванчукаА.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № 003259, за яким позивач мала отримати у фінансовий лізинг автомобіль «Nissan Juke» 1.6 SEAT.

30 листопада 2015 року вона сплатила 53 600 грн, що складало 10 % вартості предмету лізингу, проте, через декілька днів відповідач відмовився передавати предмет лізингу з посиланням на те, що договором передбачено передачу транспортного засобу протягом строку, який становить 50 робочих днів з моменту сплати 50 % від вартості предмету лізингу, а сплачена сума в розмірі 53 600 грн є комісією за організацію при оформленні договору.

Відповідач не виконав умов договору і не передав предмету лізингу, договір лізингу не був нотаріально посвідчений та посилаючись на ст. ст. 15, 18, 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 215, 220, 227, 230, 799, 806 ЦК України, ст.ст. 1, 6, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» позивач просила визнати недійсним договір фінансового лізингу від 30 листопада 2015 року № 003259 та стягнути з відповідача сплачені кошти в розмірі 53 600 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 30 листопада 2015 року № 003259, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон».

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 53 600 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судових рішень потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

Ю.Г.Іваненко

А.О. Леванчук