УХВАЛА

іменем україни

5 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2013 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто у відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням належного відповідачці автомобіля «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 69 068 грн, у відшкодування моральної шкоди 1 500 грн, судові витрати у сумі 797 грн 98 коп.

Вказане рішення ним було виконано, ОСОБА_4 сплачено 71 365 грн 98 коп.

Посилаючись на положення ст. 1192 ЦК України, а також у зв'язку з тим, що було визнано недоцільним відновлювати пошкоджений транспортний засіб і після виконання судового рішення щодо стягнення з нього на корись відповідача майнової шкоди, ОСОБА_4 не повернула йому залишки автомобіля «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1, за який ним було сплачено ринкову вартість транспортного засобу у сумі 69 068 грн 79 коп., визначену станом на 14 червня 2012 року, а продала пошкоджений транспортний засіб іншій особі, просив стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої йому такими діями майнової шкоди 69 068 грн 79 коп., а також 4 тис. грн витрат на правову допомогу та судовий збір.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що питання щодо передачі транспортного засобу після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, вирішується судом одночасно зі стягненням завданих збитків. Оскільки ОСОБА_3 під час розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до нього про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, не звертався до суду з заявою про передачу йому після повного відшкодування шкоди залишків спірного автомобіля, ухвалюючи рішення у цій справі, суд не обговорював таке питання, тому звернення з таким позовом є необґрунтованим.

Проте погодитись із таким висновком судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 14 червня 2012 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_2, на перехресті вулиць Північне шосе та Макаренко у м. Запоріжжя, виконуючи маневр не надав преваги автомобілю «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_8, який рухався у зустрічному напрямку, і допустив зіткнення, в результаті чого було пошкоджено автомобіль «Кіа Ріо», власником якого є ОСОБА_4

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2012 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 закрита за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2012 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрита у зв'язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 27 червня 2012 року про визначення вартості майнової шкоди, вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_4 на момент оцінки перевищує дійсну (ринкову) вартість транспортного засобу без урахування аварійних пошкоджень, тому автомобіль «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1, відновлювати економічно недоцільно і вартість майнової шкоди, спричиненої власнику автомобіля, визначена такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент ушкоджень. Така вартість дорівнює 69 068 грн 79 коп.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням належного відповідачеві автомобіля «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 69 068 грн 79 коп., у відшкодування моральної шкоди - 1 500 грн, а також судові витрати у сумі 797 грн 98 коп.

Вказане рішення ОСОБА_9 було виконано, ОСОБА_4 сплачено 71 365 грн 98 коп.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. У разі не обговорення у резолютивній частині судового рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, про необхідність передачі транспортного засобу, який не може використовуватись за призначенням, особі, відповідальній за шкоду після повного відшкодування збитків, звернення такої особи до суду з таким позовом є необґрунтованим, оскільки таке питання мало бути вирішено судом одночасно зі стягненням заподіяних збитків. У разі неповернення добровільно після відшкодування збитків такого транспортного засобу його може бути повернуто в примусовому порядку державним виконавцем, але якщо таке зазначено в рішенні суду.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 04 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди, спричиненої пошкодженням належного відповідачеві автомобіля «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 69 068 грн 79 коп., у відшкодування моральної шкоди - 1 500 грн, а також судові витрати у сумі 797 грн 98 коп.

Отже, у разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі (спірний автомобіль) слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду.

Установлено, що ОСОБА_9 було виконано вказане рішення суду та сплачено ОСОБА_4 ринкову вартість ушкодженого автомобіля.

Разом із тим, ОСОБА_4 на підставі довідки - рахунку від 28 листопада 2014 року продала спірний автомобіль третій особі.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України, на вказані обставини уваги не звернули, не врахували, що законом не встановлено заборони вирішувати питання про передачу майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, після повного відшкодування збитків особою відповідальною за шкоду, а тому судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П.Штелик