РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернувся ОСОБА_2 із позовом до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Василівському районі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В позовній заяві позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його бабуся ОСОБА_6, якою за життя 13 червня 1996 року було отримано Приватизаційний майновий сертифікат серії НОМЕР_1 та 04 лютого 1997 року Сертифікат Серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай), на підставі рішення Василівської райдержадміністрації від 21 червня 1996 року № 538 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість відповідної земельної частки (паю) становить три мільярди двісті сорок вісім мільйонів карбованців. Однак, державний акт отримано не було, у зв'язку зі смертю ОСОБА_6. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і зазначену земельну частку (пай).

ОСОБА_6 постійно проживала за адресою: в АДРЕСА_1 з 1936 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач з 2000 року проживав зі своєю померлою бабусею, а отже вступив у фактичне управління та володіння її спадковим майном. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2017 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки ним не було надано доказів про те, що він є спадкоємцем будь-якої з категорій, передбачених Цивільним кодексом України в редакції 1963 року та було рекомендовано звернутись до суду.

Оскільки померла при своєму житті не оформила правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), інших спадкоємців за законом немає у зв'язку з їх смертю, а позивачем не було вчинено окрім фактичного прийняття спадщини жодних дій щодо прийняття спадщини, спадщина на теперішній час не оформлена, а тому він просить встановити факт спільного проживання його з рідною бабкою ОСОБА_6 та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 право на земельну частку (пай) розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Дружба», що знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізькі області та належала спадкодавцю на підставі Сертифікату Серії НОМЕР_2 від 04 лютого 1997 року.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просить суд задовольнити позовні вимоги за підставами, що викладені у письмовій формі.

Представник відповідача Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Управління Держгеокадастру у Василівському районі в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка проживала в АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка належала померлій на підставі рішення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 21 червня 1996 року № 538.

Родинні відносини позивача та померлої ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження позивача № 40 від 05 квітня 1968 року, де батьком вказаний ОСОБА_7; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №5 від 27 січня 2017 року про народження ОСОБА_7, батька позивача. З чого вбачається, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_6, а отже позивач ОСОБА_2 є онуком померлої ОСОБА_6

Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України, для отримання спадщини спадкоємцям необхідно її прийняти до 6 місяців з дня відкриття спадщини шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, або шляхом подачі в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини.

До спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 застосовуються правила спадкування за Цивільним кодексом України 1963 року.

Стаття 549 ЦК України 1963 року передбачає дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Статтею 550 ЦК України 1963 року передбачено продовження строку на прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до статті 529 ЦК України 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до довідок №№794,795 від 28 березня 2016 року Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_6 дійсно проживала та була постійно зареєстрована АДРЕСА_1 з 1936 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з нею постійно проживала та була зареєстрована з 1944 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 дочка - ОСОБА_8. Остання не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6.

Як вбачається із наданих позивачем ОСОБА_2 доказів, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_8, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6 спільним проживанням зі спадкодавцем на день смерті.

ОСОБА_2 не вчинив дій, визначених статтею 549 ЦК України, що свідчать про прийняття спадщини.

Вимога позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту спільного проживання його з рідною бабою ОСОБА_6, задоволенню не підлягає. Як вбачається із зазначених вище довідок сільради, на день смерті з ОСОБА_6 проживала її донька ОСОБА_8, яка і прийняла спадщину після смерті матері.

Згідно Акту підтвердження проживання від 08 червня 2015 року, складеного депутатом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 доглядав за тіткою ОСОБА_8 з 2000 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 та здійснював її поховання.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду доказів, що він проживав з бабою ОСОБА_6 на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_4. Відсутні докази прийняття ним спадщини після смерті баби ОСОБА_6 - земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізькі області та належала спадкодавцю на підставі Сертифікату Серії НОМЕР_2 від 04 лютого 1997 року.

Відповідно, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання його з бабою ОСОБА_6 та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 права на земельну частку (пай) розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Дружба», що знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізькі області та належала спадкодавцю на підставі Сертифікату Серії НОМЕР_2 від 04 лютого 1997 року.

Керуючись ст.ст.10, 60, 84, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик