Справа № 739/503/17
Провадження № 2/739/227/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Шкурат О.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, скасування його державної реєстрації, визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого на імя його матері ОСОБА_4, яка померла 01 січня 1998 року, скасування його державної реєстрації та визнання права на земельну частку (пай), що належала його матері за життя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем своєї матері ОСОБА_4 За життя матір набула право на земельну частку пай розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів, що посвідчувалося відповідним сертифікатом. Після смерті матері на імя останньої було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027285 від 25 вересня 2003 року. Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства після смерті ОСОБА_4, це призвело до порушення його прав на спадкування майна, яке входить до спадкової маси ОСОБА_4, а саме права на земельну частку (пай). Відповідно позивач просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, скасувати його державну реєстрацію та визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належала його матері.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився при цьому подав заяву в якій міститься клопотання про розгляд справи без його участі та вказано про визнання позову повністю.

Представник третьої особи Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області заявив, що не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області у судове засідання не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 01 січня 1998 року в с. Буда-Воробївська Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №022719 від 03 січня 1998 року (а.с. 9). Позивач є сином ОСОБА_4 (а.с.9) та її єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 25 липня 2017 року (а.с. 31).

Отже, в силу положень статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР спадщина ОСОБА_4 перейшла до позивача.

За життя ОСОБА_4 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0155083, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с. 15). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Промінь», розташованих на території Буда-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Отже, до складу спадщини, яку позивач отримав після своєї матері, увійшло право на земельну частку (пай), набуде останньою за життя.

Вже після смерті ОСОБА_4 на її імя, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №130 від 29 квітня 2002 року, було видано держаний акт на право приватної власності на землю, розташовану на території Буда-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 7,10 га серії ІІ-ЧН №027285 від 25 вересня 2003 року, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9 (а.с. 8).

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_4, після смерті останньої, державного акту про право приватної власності на землю та його державна реєстрація були здійснені в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на імя ОСОБА_4 як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, у звязку з видачею на імя ОСОБА_4 після її смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_4, став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя ОСОБА_4 та скасувати його державну реєстрацію.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом після своєї матері право на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів, однак у звязку з недійсністю документу, який посвідчував дане право він не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,статтями 9, 10, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 125, 126 Земельного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, скасування його державної реєстрації, визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027285, виданий на імя ОСОБА_4 25 вересня 2003 року на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області №130 від 29 квітня 2002 року на земельну ділянку площею 7,10 (сім цілих десять сотих) гектари.

Скасувати реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027285 від 25 вересня 2003 року, здійснену за №9 в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 8,07 (вісім цілих сім сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Промінь», розташованих на території Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_4, яка померла 01 січня 1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко