АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3632/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2-8877/11 Омельченко К.О.
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №б/н від 27.03.2006 року у розмірі 21721,24 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 27.03.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

За твердженням позивача, взяті на себе зобов'язання по Кредитному договору №б/н від 27.03.2006 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_2 вищевказані грошові кошти.

В порушення норм закону та умов договору, відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за Договором не виконав, в наслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 21921,24 грн., яка складається з: 9142,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11258,53 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1020,06 грн. - штраф (відсоткова складова), що і стало підставою для звернення Банку до суду із позовом про стягнення заборгованості, яку наполягає стягнути.

ОСОБА_2 та його представник проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Свої заперечення обґрунтовували тим, що Кредитний договір №б/н від 27.03.2006 року, який складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, ОСОБА_2 не підписував, наявний у Заяві позичальника підпис йому не належить, грошові кошти за вказаним Кредитним договором він не отримував та просив провести по справі судову почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №10033/13768 від 26.01.2017 року:

1. Підпис від імені ОСОБА_2 в Заяві від імені ОСОБА_2 від 27.03.2006 року (а.с.129), на лицьовій стороні аркуша документа, в розділі «Банковские услуги:» в рядку, «Подпись», - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_2.

2. Рукописний цифровий запис «27.03.2006» в Заяві від імені ОСОБА_2 від 27.03.2006 (а.с.129), на лицьовій стороні аркуша документа в розділі «Банковские услуги:» в рядку, «Дата», - виконаний не ОСОБА_2

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь відповідача ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1) - 6385,80 грн. - витрати за проведення експертизи.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що висновок експерта не є для суду обов'язковим.

Крім того, апелянт вказує, що на підтвердження укладання кредитного договору між банком та відповідачем є виписка за кредитним договором з якої можна простежити інформацію щодо користування карткою. Відповідачу було встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти у банкоматі, а також здійснював погашення заборгованості через каси банківських відділень.

Також, апелянт зазначив, що судом першої інстанції невірно розподілені судові витрати на проведення почеркознавчої експертизи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, були належним чином повідомленні, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, надані в суді першої інстанції пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не доведена наявність будь-яких договірних відносин між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 і вказані обставини підтверджуються висновком судової почеркознавчої експертизи.

З таким рішенням суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 05 вересня 2016 року клопотання відповідача було задоволено, призначено судово-почеркознавчу експертизу, виконання якої було доручено ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №10033/13768 від 26.01.2017 року, у наданих для проведення експертизи документах міститься підпис, зроблений не ОСОБА_2

Судово-почеркознавча експертиза проведена експертною уставною на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року з урахуванням вимоги Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5 та є належним і допустимим доказом у даній справі.

Сумніви в об'єктивності висновку експерта у колегії суддів відсутні, оскільки він має кваліфікацію судового експерта, попереджений судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, не зацікавлений в результатах розгляду даної справи.

Наведене свідчить про те, що 27.03.2006 року ОСОБА_2 кредитний договір не підписував та кредит у розмірі 10000 грн. не отримував.

Судова колегія приходить до висновку, що позивачем в судове засідання суду як першої інстанції, так і апеляційної інстанції не було доведено, що кредитний договір було укладено саме з відповідачем та саме ним проводилися операції по рахунку.

Посилання апелянта на невірне розподілення судом першої інстанції судових витрат на почеркознавчу експертизу судова колегія також не приймає до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: