УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ЯсінськогоКостянтина Петровича, з участю заінтересованої особи ОСОБА_6 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на незаконні дії державного виконавця, у якій просила поновити строк для подання скарги; визнати незаконними дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Ясінського К.П. щодо винесення постанови про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу і передачі Ѕ частини земельної ділянки площею 1,8 га ОСОБА_6 та скасувати постанову про передачу нереалізованого майна.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий лист № 212/9471/2011, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 20 грудня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 80600 грн (ВП № 35813031). Під час проведення виконавчих дій державний виконавець актом опису і арешту майна наклав арешт на належну ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 1,8 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за межами населеного пункту (кадастровий номер НОМЕР_1, призначення для ведення особистого селянського господарства) з метою реалізації на прилюдних торгах. Початкова вартість вказаної земельної ділянки, відповідно до висновку про її вартість, становила 56759 грн. В звязку з тим, що торги не відбулися 11 грудня 2013 року державний виконавець зробив письмову пропозицію стягувачу, щодо передачі останньому вказаної нереалізованої на прилюдних торгах земельної ділянки за ціною, що дорівнювала її початковій вартості. Стягувач прийняв вказану пропозицію і 23 грудня 2013 року державний виконавець виніс постанову про передачу зазначеної земельної ділянки стягувачу, яку актом від 23 грудня 2013 року було передано стягувачу. Про існування постанови Державного виконавця про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 23 грудня 2013 року та про саму передачу останньому зазначеної вище земельної ділянки заявник дізналась 10 березня 2016 року, коли ознайомлювалась з матеріалами ВП № 35813031. Крім того, на момент приватизації вказаної земельної ділянки Ѕ цього нерухомого майна належить чоловіку заявника - ОСОБА_7, а тому діями державного виконавця були порушені особисті майнові права і ОСОБА_7

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 липня 2016 року вказану ухвалу скасовано з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року скаргу задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Ясінського К.П. щодо не направлення постанови про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 23 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 35813031 при примусовому виконанні виконавчого листа № 212/9471/2012 виданого 20 грудня 2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області, протиправними. У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року змінено. Резолютивну частину викладено в такій редакції: В задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Ясінського КостянтинаПетровича іі про передачу нереалізованого майна боржника стягувану відмовити.

ОСОБА_4, не погоджуючись з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та вирішити скаргу по суті.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду та ухвала суду першої інстанції у незміненій частині постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для зміни її резолютивної частини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 грудня 2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі №212/9471/2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 80 600 грн та 806 грн витрат по сплаті судового збору (а. с. 4)

Державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ 25 грудня 2012 року винесено постанову № ВП № 35813031 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №212/9471/2012, виданого 20 грудня 2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

25 грудня 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 і заборонено їй здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить їй (а. с. 44 цивільної справи № 127/20059/13-ц).

12 лютого 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій, якою доручив відділу ДВС Немирівського районного управління юстиції провести виконавчі дії щодо опису земельної ділянки загальною площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Медвежанської сільської ради (за межами населеного пункту) Немирівського району, що належить ОСОБА_4

На виконання цієї постанови старший державний виконавець відділу ДВС Немирівського РУЮ Вінницької області КлюєвО.О. провів опис і наклав арешт на земельну ділянку площею 1,8 га, що знаходиться за межами села Гостинне Немирівського району Вінницької області з кадастровим номером НОМЕР_2.

Земельна ділянка площею 1,8 га розташована на території Медвежанської сільської ради (за межами населеного пункту) Немирівського району Вінницької області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Немирівської районної державної адміністрації № 216 від 7 травня 2012 року; кадастровий номер НОМЕР_1.

11 грудня 2013 року державний виконавець надіслав стягувачу ОСОБА_6 пропозицію за № 31739/07-31/7 про те, що оскільки прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, належного на підставі державного акта про право власності ОСОБА_4, а саме: земельної ділянки площею 1,8 га, не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих учасників, він вправі вирішити питання про залишення за собою вказаного нереалізованого майна боржника, про що повідомити державного виконавця (а. с. 9).

19 грудня 2013 року ОСОБА_6 письмовою заявою, зареєстрованою за № 10674/07-27, повідомив відділ Державної виконавчої служби про свою згоду на залишення за собою нерухомого майна належного боржнику ОСОБА_4, яке нереалізоване в примусовому порядку (а. с. 10).

23 грудня 2013 року державний виконавець відділу ДВС Ясінський К.П. виніс затверджену начальником відділу ДВС Вінницького МУЮ, постанову про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу, якою передав ОСОБА_6 в рахунок погашення боргу нереалізоване майно боржника, а саме: земельну ділянку загальною площею 1,800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Медвежанської сільської ради (за межами населеного пункту) Немирівського району Вінницької області, що належить боржнику на праві приватної власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого відділом Держкомзему у Немирівському районі Вінницької області, зареєстрованого 31 травня 2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 02246, що належить ОСОБА_4 (а. с. 11).

23 грудня 2013 року державний виконавець відділу ДВС Вінницького МУЮ ЯсінськийК.П. виніс затверджений начальником відділу ДВС Вінницького МУЮ, акт державного виконавця про передачу майна стягувану.

Відповідно до частини 6 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час проведення оскаржуваних виконавчих дій) у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Постанова державного виконавця про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 23 грудня 2013 року містить відомості про те, що вартість нереалізованого майна становить 56759 грн, а загальна сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим документом становить 81406 грн, тобто вартість нереалізованого майна нижча ніж сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Згідно вимог частини 9 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

На виконання таких вимог закону державний виконавець 23 грудня 2013 року виніс постанову про передачу стягувачу майна земельної ділянки площею 1,800 га за ціною, що відповідає початковій її вартості 56759,00 грн, визначеної висновком про вартість земельної ділянки.

За фактом передачі нереалізованого майна державним виконавцем складено 23 грудня 2013 року акт про передачу майна стягувачу, затверджений начальником відділу ДВС.

Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 відділом Держкомзему у Немирівському районі Вінницької області і зареєстрований 31 травня 2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 0224, не містить даних про те, що зазначена земельна ділянка перебуває у спільній (сумісній або частковій) власності.

Не містила таких даних будь-яка інформація, що надійшла на запит державного виконавця і боржник ОСОБА_4 таких відомостей державному виконавцю не повідомляла.

ОСОБА_4, являючись боржником у виконавчому провадженні, не виконала покладені на неї законом обов'язки сумлінно користуватися усіма наданими їй правами та не надала державному виконавцю достовірні відомості, підтвердивши їх відповідними доказами, про спільне володіння земельною ділянкою.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що при вчиненні вищевказаних виконавчих дій порушені особисті майнові права її чоловіка ОСОБА_7

Разом з тим, ОСОБА_7, являючись, як стверджує заявник, особою, яка, можливо, (оскільки таких обставин судом не встановлено), вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові ОСОБА_4, мав право особисто звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Встановивши вищевказані обставини, суди першої інстанції на основі повно і об'єктивно оцінених доказів дійшли обґрунтованого висновку, що оскаржувані заявником дії державного виконавця по виконанню рішення суду, відповідають вимогам закону, а постанова про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу, винесена ним згідно вимог закону, тому не підлягає до скасування.

Суд першої інстанції частково задовольнив скаргу ОСОБА_4, визнавши протиправними дії державного виконавця щодо не направлення постанови про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 23 грудня 2013 року.

Скарга таких вимог не містить, у зв'язку із чим, місцевий суд фактично вийшов за межі заявлених вимог.

Суд апеляційної інстанції дав належну оцінку цим обставинам, обґрунтовано виправивши допущене судом порушення, шляхом зміни резолютивної частини постановленої ухвали.

При вирішенні даної справи судом першої інстанції у незміненій частині та апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного судів відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
І.М. Фаловська