Номер провадження: 22-ц/785/3873/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5Ф, третя особа: ПАТ «СК «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.10.2015 року о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5Ф, керуючи автомобілем марки «Тойота», д/н НОМЕР_1, виконуючи поворот ліворуч, на зелений сигнал світлофора, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався назустріч, на зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Постановою судді Ширяївського районного суду Одеської області від 14.04.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 68 230,11 гривень. Оскільки страховою компанією було виплачено страхове відшкодування в розмірі 25 552,47 гривень, позивач просить стягнути з відповідача на його користь залишок суми та витрати на проведення експертизи в розмірі 2 211,84 гривень, а разом 44 889,48 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 гривень.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що оскільки позивачем та ПАТ «СК «Країна» було погоджено розмір страхової виплати в межах страхової суми, яку перераховано на рахунок позивача, останній втратив право вимоги відшкодування матеріальної шкоди від відповідача на підставі висновку автотоварознавчого дослідження, який відповідач також вважає недійсним.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року позов задовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6А.в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження по даній справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на апеляцію, а також заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На виконання вимог ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, під час розгляду справи в апеляційному порядку, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, позивач є власником автомобіля НОМЕР_2.

Постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 14.04.2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 27.05.2016 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом встановлено такі обставини: 13.10.2015 року о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Тойота», д/н НОМЕР_1, рухаючись по перехрестю вул. Середньофонтанська Фонтанська дорога, виконуючи поворот ліворуч, на зелений сигнал світлофора, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався назустріч на зелений сигнал світлофору, в результаті чого сталося зіткнення та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП відповідач мав дійсний поліс №АІ/2916430 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «СК «Країна».

19.10.2015 року страховиком в присутності позивача було оглянуто автомобіль та складено протокол огляду транспортного засобу, 12.07.2016 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Країна» з заявою про погодження розміру страхового відшкодування в сумі 25552,47 гривень, зазначаючи, що на проведенні експертизи пошкодженого автомобілю не наполягає, та із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно платіжного доручення №9793 від 09.08.2016 року страховиком було перераховано зазначену суму на рахунок позивача без проведення експертизи.

Позивачем згодом було самостійно замовлено проведення експертизи та, як вбачається з висновку №6306 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріального збитку, заподіяного власникові КТЗ від 12.11.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, яка відбулась 13.10.2015 року становить 68 230,11 гривень.

Враховуючи, що позивачем було проведено експертизу, якою вартість матеріальної шкоди встановлена більше ніж сплачено страховиком, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову. Проте колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком на підставі наступного.

Згідно власних пояснень позивача і пояснень страхової компанії позивач разом з страховою компанією самостійно оцінили суму завданої шкоди з якою обидві сторони погодились. В результаті чого, позивач отримав страхове відшкодування в сумі яка його задовольнила. Про що свідчить його власна заява-погодження, якою він погоджується з страховим відшкодуванням в сумі 25 552,47 гривень, відмовляється від експертиз і заявляє про відсутність будь-яких претензій до страхової компанії.

З матеріалів справи вбачається, що сума матеріальної шкоди зазначена у наданому позивачем експертному автотоварознавчому дослідженні (68 230,11 гривень) значно перевищує розмір ліміту відповідальності (50 тисяч гривень) і кратно перевищує суму страхового відшкодування (25 552,47 гривень) сплачену позивачу страховою компанією.

Доказами відсутності у позивача права вимоги - заява-погодження позивача від 12.07.2016 року і страховий акт № 34/37376/3.2.29 у якому в графі «Розрахунок розміру страхового відшкодування» в якості підстави зазначена саме заява-погодження позивача від 12.07.2016 року, і аж ніяк не експертне автотоварознавче дослідження від 12.11.2015 року надане позивачем до справи № 522/13229/16-ц. Узгодження оцінки пошкоджень і встановлення розміру суми страхової виплати на підставі спільного огляду від 19.10.2015 року було проведене 12.07.2016 року. Тобто, більше ніж за пів року потому, як було зроблене експертне автотоварознавче дослідження від 12.11.2015 року. Це означає, що самим фактом не предявлення страховій компанії експертного автотоварознавчого дослідження і погодження позивачем з розміром страхового відшкодування, а також відмови від проведення експертизи, позивач непогоджується з експертним автотоварознавчим дослідженням і визнає правильність оцінювання проведеного ним спільно з страховою компанією.

З огляду на вищенаведене вбачається, що звернення позивача до суду після добровільного отримання у повному обсязі суми страхового відшкодування не має під собою правового обгрунтування цієї вимоги. А подання позову разом з експертним автотоварознавчим дослідженням, яке не предявлялось страховій компанії і після повного відшкодування нею збитків з підписанням заяви про відсутність будь-яких претензій, наявність якої виключає можливість подачі відповідачем регресного позову до страхової компанії - є зловживанням процесуальним правами з метою незаконного збагачення за рахунок відповідача.

По друге, в порушення ст. 1194 Цивільного кодексу України згідно якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що огляд транспортного засобу після ДТП було проведено представником страхової компанії та розмір страхового відшкодування погоджено з позивачем, тобто на момент сплати страхового відшкодування позивача задовольняла сума визначена страховою компанією, то підстав для стягнення суми майнової шкоди за новим експертним дослідженням у суду першої інстанції не було, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення вартості проведення експертизи, стягнення витрат на правову допомогу та стягнення судового збору, то вони також підлягають залишенню без задоволення, так як є похідними від позовних про стягнення вартості матеріальної шкоди.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги закону в повному обсязі, та безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, у відповідності до п. п. 1,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_2