У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 032/29-119К, за умовами якого позичальнику банком надано кредит в розмірі 21 580 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних, строком до 24 квітня 2014 року.Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки «Toyota», модель «Corola», 2007 року випуску, сірого кольору, згідно з договором купівлі-продажу автомобіля № 2767 від 31 березня 2007 року, що укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД» .

У зв'язку із порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк», з урахуванням уточнень позовних вимог, просило про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 30 107, 72 дол. США, що еквівалентно 771 656 грн 31 коп., з яких: 303 650 грн 65 коп. - заборгованість за кредитом; 232 147 грн 39 коп. - заборгованість по відсотках; 157 459 грн 73 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 78 398 грн 53 коп. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2007 року № 032/29-119К в розмірі 30 107,72 дол. США, що еквівалентно 771 656 грн 31 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 квітня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 032/29-119К, за умовами якого позичальнику банком надано кредит в розмірі 21 580 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % на рік, строком до 24 квітня 2014 року для оплати придбаного автомобіля марки «Toyota», моделі «Corolla», 2007 року випуску, сірого кольору, згідно з договором № 2767 від 31 березня 2007 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосаміт ЛТД».

13 лютого 2013 року між сторонами укладено договір про внесення змін до договору кредиту № 032/29-119К від 25 квітня 2007 року, у відповідності до якого сторони встановили, що погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 13 лютого 2013 року здійснюватиметься відповідно до графіку, що викладений в додатку № 1 до договору про внесення змін; процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 1 % річних протягом дванадцятимісячного строку з дати підписання цього договору про внесення змін.

У відповідності до п. 2.4 договору про внесення змін, відповідно до графіку, що викладений в додатку № 1 до цього договору про внесення змін, погашення повної суми кредиту у розмірі 11 847, 54 дол. США здійснюється позичальником не пізніше 12 лютого 2014 року .

Пункт 2.5 договору про внесення змін передбачає порядок сплати процентів за користування кредитом, а саме: сплата відстрочених до сплати процентів за користування кредитом, що нараховані станом на 13 лютого 2013 року в загальній сумі 1 631 дол. США, здійснюється позичальником рівними частинами не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за відстроченими до сплати процентами в повній сумі відповідно до графіку, що викладений в додатку 1 до цього договору про внесення змін; сплата залишкової частини відстрочених до сплати процентів за користування кредитом, що нараховані станом на 13 лютого 2013 року, в загальній сумі 3 805, 65 дол. США, здійснюється позичальником рівними частинами, починаючи з 12 лютого 2014 року не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за відстроченими до сплати процентами в повній сумі, відповідно до графіку, що викладений в додатку 1 до цього договору про внесення змін; сплата строкових (поточних) процентів за користування кредитом, що нараховуються з 13 лютого 2013 року здійснюється в загальному порядку, передбаченому договором кредиту.

У відповідності до розрахунку заборгованості, наданого позивачем до заяви про збільшення позовних вимог, станом на 11 квітня 2016 року заборгованість відповідача складає: 30 107, 72 дол. США, що еквівалентно 771 656 грн 31 коп., з яких: 11 847, 54 дол. США (еквівалент - 303 650 грн 65 коп.) - заборгованість за кредитом; 9 057, 7 дол. США (еквівалент - 232 147 грн 39 коп.) - заборгованість по відсотках; 6 143, 61 дол. США (еквівалент - 157 459 грн 73 коп.) - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3 058, 88 дол. США (еквівалент - 78 398 грн 53 коп.) - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

На виконання умов договору відповідачу було направлено вимогу про добровільне погашення заборгованості. Проте, ОСОБА_4 не вчинила жодних дій, які свідчили б про її намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно виходив із того, що відповідач ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, не здійснювала щомісячне погашення кредиту, не сплачувала відсотки у розмірах та в строки визначені договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 30 107,72 доларів США, яка підлягає стягненню з відповідача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що судом не встановлено дійсного розрахунку заборгованості були предметом дослідження апеляційного суду та їм надана належна правова оцінка.

Зокрема, апеляційний суд правильно зазначив, що встановлюючи наявність факту заборгованості позичальника, судом першої інстанції взято до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договорам та усі складові для обчислення суми заборгованості - це період нарахування, основна сума кредиту, процентна ставка, сума нарахованих процентів, сума погашених кредиту та процентів, а також сума нарахованих та несплачених платежів.

Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, самостійно розрахувати розмір заборгованості відповідача суд не мав можливості, оскільки це потребує спеціальних знань у галузі банківської справи, а клопотання про призначення бухгалтерської експертизи сторони не заявили.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко