У х в а л а

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської обласної ради, комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина», третя особа - голова Тернопільської обласної ради ОСОБА_4, про скасування розпорядження голови Тернопільської обласної ради про звільнення із займаної посади, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Тернопільської обласної ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати розпорядження голови Тернопільської обласної ради № 105 від 01 червня 2016 року «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» ОСОБА_3», поновлення його на вказаній посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що звільнення його із займаної посади у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці, а саме переведенням на контракту форму трудового договору є незаконним, оскільки він був призначений на посаду головного лікаря комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» (далі - КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина») відповідно до рішення сесії Тернопільської обласної ради № 285 від 27 травня 2008 року «Про призначення та звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Тернопільської області» безстроково.

Також позивач зазначив, що всупереч вимог ч.3 ст.32 КЗпП України його не було повідомлено у встановлений законом двохмісячний строк про зміну істотних умов праці, пропозицій щодо укладення контракту він не отримував та не був ознайомлений із його проектом, офіційної відмови від продовження роботи не подавав.

Окрім того, при звільненні його з посади було також грубо порушено процедуру звільнення, зокрема вимоги п.5.3 ст.5 Статуту КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина», яким передбачено, що головний лікар центру призначається на посаду і звільняється з посади Тернопільською обласною радою за поданням управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації; вимоги п.п. 2.1 - 2.2 Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, якими передбачено, що призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області вирішуються виключно на пленарних засіданнях сесії Тернопільської обласної ради відповідно до чинного законодавства України. Проте його звільнення проведено 01 червня 2016 року головою Тернопільської обласної ради з власної ініціативи на наступний день після закінчення 2 пленарного засідання сесії.

Вважає, що приймаючи рішення про його звільнення голова Тернопільської обласної ради діяв поза межами своїх повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією України та Законами України, дане звільнення із займаної посади проведено всупереч вимог чинного національного та міжнародного законодавства, його професійні якості як головного лікаря повністю відповідають займаній посаді та підтверджені відповідними висновками кваліфікаційних комісій, будь-яких зауважень, стягнень за час його перебування на посаді головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» не було, у зв'язку із чим ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року позов задоволено.

Скасовано розпорядження голови Тернопільської обласної ради № 105 від 01 червня 2016 року «Про звільнення із займаної посади головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина» ОСОБА_3.».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина».

Стягнуто з КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 32 632 грн 56 коп.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина» допущено до негайного виконання.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 24 листопада

2016 року апеляційну скаргу Тернопільської обласної ради відхилено, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Тернопільська обласна рада, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_3 та КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили з того, щозвільнення позивача проведено з порушенням Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, затвердженого рішенням Ради № 1737 від 21 серпня 2014 року, оскільки розпорядження про звільнення позивача неправомірно приймалось одноособово головою Тернопільської обласної ради у сесійний період, в той час як таке рішення уповноважена приймати у сесійний період лише Рада; при цьому судами вмотивовано зазначено, що запропоновані позивачу зміни істотних умов праці щодо строку трудового договору є погіршенням його трудових прав та гарантій.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 відповідно до рішення тринадцятої сесії п'ятого скликання Тернопільської обласної ради № 285 від 27 травня 2008 року «Про призначення та звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Тернопільської області» було призначено на посаду головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина».

Розпорядженням голови Тернопільської обласної ради № 105 від 01 червня 2016 року ОСОБА_3 звільнено із займаної посади головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина» відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці - переведення на контрактну форму трудового договору.

Відповідно до п.6 ст. 36 КЗпП України однією із підстав припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

У відповідності до ч.3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших-працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п.6 ст. 36 КЗпП України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 р. № 9 (далі - Постанова № 9) припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацію чи посадою викликана такими змінами в організації виробництва і праці, як раціоналізація робочих місць, запровадження нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, а також впровадженням передових методів, технологій тощо.

У тих випадках, коли підстави для зміни істотних умов праці були, але працівник, який відмовився продовжувати роботу, не був попереджений про це за два місяці або після попередження був звільнений до закінчення двомісячного строку, суд відповідно змінює дату звільнення.

Законом України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги» від 07 липня 2011 року № 3611-VI, який набрав чинності 01 січня 2012 року, внесено зміни до Основ законодавства України про охорону здоров'я, зокрема в частині порядку призначення керівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я.

Згідно з частинами восьмою, дев'ятою статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров'я здійснюється відповідно до законодавства; керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладання з ними контракту.

Розпорядженням першого заступника голови Тернопільської обласної ради № 114 від 11 липня 2013 року введено контрактну форму трудового договору з керівниками закладів охорони здоров'я, що є об'єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Тернопільської області.

17 липня 2013 року Тернопільською обласною радою листом № 08-845 проінформовано керівників закладів охорони здоров'я, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області про зміну істотних умов праці-переведення на контракту форму трудового договору.

Згідно роз'ясненнями, викладеними у п. 7 Постанови № 9, власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст. 9 КЗпП України недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з законодавством України.

26 квітня 2016 року Тернопільською обласною радою надіслано позивачу лист № 09-537 «Про надання письмового пояснення», в якому зобов'язано позивача надати письмове пояснення з приводу відсутності одного із примірників контракту в управлінні у справах майна спільної власності територіальних громад області та природних ресурсів виконавчого апарату Тернопільської обласної ради до 28 квітня 2016 року.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на те, що листом № 240 від 26 квітня 2016 року ОСОБА_3 фактично відмовився від укладання контракту, тобто, на думку відповідача, відмовився від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці, а тому був звільнений на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (зміна істотних умов праці).

В обґрунтування підстав щодо зміни істотних умов праці для керівника КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина»Тернопільська обласна рада послалася на вищезгадане розпорядження голови № 114 від 11 липня 2013 року про введення контрактної форми трудового договору.

Разом з тим, п. 5.3. ст. 5 Статуту КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина», затвердженого розпорядженням заступника голови Тернопільської обласної ради № 211 від 13 листопада 2007 року передбачено, що головний лікар центру призначається на посаду і звільняється з посади Тернопільською обласною радою за поданням управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації.

Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що на момент звільнення позивача Статут КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина» передбачав порядок звільнення керівника закладу лише Радою за поданням управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації.

Із відповідей Тернопільської обласної державної адміністрації № 162-вих від 10 червня 2016 року та управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації № 540/15-01 від 10 червня 2016 року вбачається, що подання на звільнення позивача не готувалося.

Отже колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що оспорюваним розпорядженням голови Ради № 105 від 01 червня 2016 року було порушено порядок звільнення позивача, який передбачений Статутом КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина».

Крім того, рішенням п'ятдесятої сесії Тернопільської обласної ради п'ятого скликання № 1737 від 21 серпня 2014 року затверджено Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області (далі - Положення) згідно з п.п. 2.1 якого призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області вирішуються виключно на пленарних засіданнях сесії Тернопільської обласної ради відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 4.2. Положення визначено, що звільнення з посади керівника здійснюється за рішенням Тернопільської обласної ради у випадках: за ініціативи керівника; за ініціативи Тернопільської обласної ради; за ініціативи Тернопільської обласної державної адміністрації; за наявності відповідного рішення суду; у разі закінчення строку дії контракту; у разі смерті керівника та інших підстав, передбачених трудовим законодавством.

У міжсесійний період голова Тернопільської обласної ради має право звільняти із займаних посад керівників підприємств,установ і організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області з їх ініціативи та на визначених законодавством підставах з наступним затвердженням на сесії Тернопільської обласної ради (п.4.17 Положення).

Відповідно до інформації, оприлюдненої на офіційному сайті Тернопілської обласної ради з 12 травня 2016 року розпочала свою роботу третя сесія Тернопільської обласної ради шостого скликання, яка завершилась 20 липня 2016 року. В період з 12 травня по 20 липня 2016 року відбулось три пленарних засідання ради.

Суди попередніх інстанцій, врахувавши покази свідків, вмотивовано виходили з того, що питання про звільнення головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина» ОСОБА_3 на пленарні засідання сесії ради не виносилось і не розглядалось, розпорядження про звільнення було видане головою Тернопільської обласної ради 01 червня 2016 року після другого пленарного засідання ради, у зв'язку із чим суди дійшли обґрунтованого висновку, що звільнення позивача із займаної ним посади неправомірно приймалось одноособово головою Тернопільської обласної ради у сесійний період, в той час, як таке рішення уповноважена приймати у сесійний період лише Тернопільська обласна рада.

При цьому апеляційним судом правильно зазначено, що визначальним при одноособовому звільненні головою Ради є не сесійний чи міжсесійний період роботи вказаного органу самоврядування, а лише ініціатива керівника (працівника) щодо звільнення та визначені трудовим законодавством підстави для звільнення, проте у зазначений період позивач самостійно не проявляв ініціативи щодо свого звільнення з займаної посади.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що звільнення позивача із займаної посади було проведено із порушенням як Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, затвердженого рішенням Ради № 1737 від 21 серпня 2014 року, так і Статуту КЗ ТОР «Тернопільський обласний перинатальний центр «Мати і дитина», у зв'язку із чим наявні правові підстави для його поновлення із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Тернопільської обласної ради відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович