Справа № 299/3350/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Готра Т.Ю.,Кондор Р.Ю.,

при секретарі: Чучка Н.В.

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Виноградівська міська рада Закарпатської області про усунення перешкод здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Виноградівська міська рада Закарпатської області про усунення перешкод здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, солідарно на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесяти однієї) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційну скаргу мотивує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач вона є власником будинку АДРЕСА_1.

Право власності на будинок позивач набула 26.08.2005 року. До того як позивач набула право власності на вказаний будинок, він належав її матері та батьку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які дозволили зареєструвати та проживати в ньому ОСОБА_2, їх сину, та його дружині ОСОБА_3.

На даний момент ОСОБА_7, батько позивача помер. Після переходу права власності до позивача, вона в усній формі намагалась домовитись про умови проживання відповідачів, вони займають приміщення літньої кухні літ. - Б-.

Крім того позивачем було надіслано пропозицію про укладення договору найму займаного приміщення.

Той факт, що за однією адресою з позивачем проживають відповідачі перешкоджає їй оформити субсидію, створює додаткові витрати за комунальні послуги, позбавляє права розпорядитися майном на власний розсуд.

Той факт, що відповідачі відмовляються покинути безпідставно займане приміщення створює суттєві порушення права власності, яке є непорушним. Відповідач займає приміщення без жодних на те законних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачі перешкоджають позивачці користуватися своїм майно, без жодних на те законних підстав займають приміщення літньої кухні, обмежуючи її право користування.

Відповідачу право на користування житловим приміщенням було надано відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

На даний момент власника житла змінено, а відповідачі не входять до складу її сім'ї, тобто обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту припинена, окрім того є інші істотні обставини: неможливість проживання за однією адресою через конфлікти сторін та наявність необхідності використання займаного приміщення для проживання членів сім'ї власниці будинку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді