Справа № 755/7691/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача Державного підприємства «Укрветсанзавод» Звєркової Альони Олексіївни про закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась із позовною заявою у якій просить стягнути з Державного підприємства «Укрветсанзавод» компенсацію втрати частини доходів за час затримки виплати остаточного розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 7215 грн. 48 коп.

В судове засідання з'явилась позивач.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Представником відповідача Звєрковою АО. суду подане клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що справа не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 року у справі № 910/6968/16 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод», тому справа підвідомча господарському суду.

Позивач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на те, що спір є трудовим, пов'язаним з недотриманням законодавства про працю, тому порушення процедури банкрутства відповідача не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку сплатити зазначені кошти, дія мараторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів та стягнення заробітної плати, крім того, відповідач не визнаний банкрутом, оскільки ухвала у справі № 910/6968/16, на яку посилається представник відповідача, не набрала законної сили.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача, вислухавши думку позивача з приводу заявленого клопотання дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 9 ст. 16 ГПК України, визначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. (виключна підсудність).

За нормою п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, підвідомчі господарським судам.

Зазначені положення ч. 9 ст. 16 ГПК України кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 року у справі № 910/6968/16 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ДП «Укрветсанзавод»; зобов'язано оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Укрветсанзавод»; призначено розпорядником майна ДП «Укрветсанзавод» арбітражного керуючого Талана Л.Г.; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 року у справі № 910/6968/16 апеляційну скаргу ДП «Укрветсанзавод» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 року у справі № 910/6968/16 залишено без змін.

Заперечення позивача з повідомленням про те, що ухвала Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 року не набрала законної сили суд прийняти до уваги не може з наступних підстав.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2017 року у справі № 910/6968/16, на яку посилається позивач, касаційну скаргу ДП «Укрветсанзавод» задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 року № 910/6968/16 було скасовано та справу № 910/6968/16 переданого на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року у справі № 910/6968/16 апеляційну скаргу ДП «Укрветсанзавод» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 року у справі № 910/6968/16 залишено без змін.

У подальшому за результатами розгляду касаційної скарги ДП «Укрветсанзавод» постановою Вищого господарського суду України від 20 червня 2017 року у справі № 910/6968/16, касаційна скарга залишена без задоволення, ухвала Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року у справі № 910/6968/16 залишені без змін.

Поняття банкрутства, порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом, порядок та умови застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредитора визначаються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За цим Законом банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури (стаття 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Отже, системний аналіз положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому спори щодо стягнення заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку при звільненні після порушення справи про банкрутство підлягають розгляду господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи зміст заявлених вимог та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що на них поширюється виключна підсудність визначена ст. 16 ГПК України, а тому спір є господарсько-правовим, що зумовлює його розгляд в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, оскільки розгляд даної справи віднесено до господарської юрисдикції, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 205, 209, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Копотання представника відповідача Державного підприємства «Укрветсанзавод» Звєркової Альони Олексіївни про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати остаточного розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі - закрити, оскільки розгляд такої справи віднесено до господарської юрисдикції.

Роз'яснити позивачу, що закриття провадження у справі не перешкоджає повторному зверненню з даним позовом до господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя