Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/897/17
Провадження № 2/280/634/17
У Х В А Л А

12 липня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

До суду звернувся представник позивача з вказаною позовною заявою, в якій просить: виділити позивачу із майна, що є спільною сумісною власністю її частку, яка складається з комода вартістю 2000 гривень, компютерного стола вартістю 1900 гривень, дивана кутового вартістю 12000 гривень, дивану «Малютка» вартістю 3600 гривень, меблів для кухні вартістю 15000 гривень, автомобіля «Рено Трафік» вартістю 208000 гривень, на загальну суму 239200 гривень.

Під час вирішення питання про відкриття провадження по справі у відповідності до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог статей 119 та 120 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, в який подається заява, ім'я (найменування) заявника, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, зміст позовних вимог, ціну позову відносно вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, вказівка доказів, підтверджуючих кожну обставину, перелік прикладених до заяви документів, а так само посилання на норму закону України, на підставі якого він просить суд захистити його права.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно статті 119 Цивільного процесуального кодексу України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування (Постанова пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007).

Положеннями вказаного ж розяснення визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Позивач вказує вартість майна, проте не зазначено чи це вартість на час придбання, чи на час звернення до суду з позовом. Також позивачем не вказано: яка сума витрачена на придбання спірного майна; дати придбання зазначеного майна, їх вартість на час придбання та вартість кожного транспортного засобу на час звернення з позовом в суд; за ким, коли та на підставі якого документа зареєстрований кожен з транспортних засобів, як на час їх придбання, так і на цей час; сума коштів, витрачена на будівництво гаражу, або ж джерело його походження.

У позовній заяві слід зазначити: коли та на які кошти була придбана кожна річ; її вартість на теперішній час, із зазначенням доказів, що підтверджують факт придбання майна в період шлюбу за спільні кошти.

Позивач просить виділити їй меблі для кухні, однак не зазначає перелік меблів, що входять до цього меблевого комплекту, а також вартість кожного елементу окремо як на час його придбання, так і на цей час з урахуванням його зносу.

У заяві не вказані індивідуальні ознаки кожної з цих речей (із зазначенням марки, виробника, фактури, складу, кольору тощо) та докази на підтвердження таких обставин. Необхідність визначення таких індивідуальних ознак кожної речі викликана тим, що у випадку задоволення позову про поділ майна та виділ кожній стороні окремих речей, рішення суду має бути чітким та зрозумілим.

Предметом поділу є побутовий прилад (пральна машина), на який при його придбанні надаються відповідні документи. Позовна заява не містить інформації щодо наявності таких документів чи їх відсутності з зазначенням причин відсутності. Тобто, не зазначені докази, що підтверджують факт придбання спірного предмету під час шлюбу та за спільні кошти.

Також з метою усунення некоректності викладу позивних вимог, у позовній заяві має бути чітко викладено позовні вимоги: визнання права власності та/або поділ майна.

Законом визначено (ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України), що частки дружини та чоловіка при поділі майна є рівними, проте у прохальній частині позову позивач не визначає частки, які просить виділити сторонам та не зазначає про рівність їх часток чи про прохання поділити майно не в рівних частках, відступивши від засад рівності часток подружжя та з яких підстав, зазначивши докази на підтвердження такого відступу. Позивач наводить перелік майна, яке просить виділити кожній стороні, проте позовна заява не містить зазначення жодного доказу на підтвердження вимог позивача щодо запропонованого нею варіанту розподілу майна.

Зазначити докази слід саме на стадії пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі. Дотримання вимог статті 119 Цивільного процесуального кодексу України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, тому в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З урахуванням вимог частини 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись статей 118-121 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання позивачами вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко