Справа № 307/144/17
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 12 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тячівського районного суду від 12 квітня 2017 р. позов задоволено частково: змінено розмір аліментів і вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., і сина - ОСОБА_7., ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи. Указує, що на цей час він створив нову сім'ю і має доньку від іншого шлюбу, постійних заробітків не має, а розмір аліментів у сумі по 1000 грн. на кожну дитину ставить його в скрутне матеріальне становище. Зазначає, що обов'язок утримувати дітей лежить на обох батьків. Вважає, що в суду першої інстанції не було підстав для збільшення розміру аліментів.

Суд дійшов висновку, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів із відповідача, істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивачки.

Апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення - залишити без змін, із таких мотивів.

Установлено, що рішенням Тячівського районного суду від 26 червня 2012 р. (а.с.3) було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, і сина - ОСОБА_7., у розмірі по 450 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття. Рішенням Тячівського районного суду від 30 жовтня 2013 р. (а.с.4) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 (донька) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_7. (син) народився ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.6). Із довідки Кривської сільської ради від 08.12.2016 р. видно, що в позивачки на утриманні знаходиться троє дітей (а.с.7). Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу, позивачка 20.08.2016 р. уклала шлюб із ОСОБА_6 (а.с.9).

За правилами ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184, 192 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дітей віком від 6 до 18 років такий становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, а з 1 грудня - 1860 гривень.

Як видно з матеріалів справи, сімейний стан позивачки змінився: у 2016 р. вона вийшла заміж, а в 2013 р. у неї народилася 3-тя дитина.

ОСОБА_2 просить залишити без змін розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням Тячівського районного суду від 26 червня 2012 р. у розмірі по 450 грн. на кожну дитину, обґрунтовуючи це тим, що в нього є сім'я, дитина, а тому стягнення із нього аліментів у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину поставить його у важке матеріальне становище. Ці доводи відповідача не підтверджені жодними належними та допустимим доказами.

При цьому необхідно зазначити, що з урахування економічної ситуації в країні (за період часу з червня 2012 р. і дотепер) розмір аліментів по 450 грн. на кожну дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дітей першочерговими необхідними речами.

Оскільки діти проживають із мамою, то обов'язки по їх утриманню у переважно лягають на позивачку, а це - не лише матеріальний аспект, але і виховання дітей, навчання, дозвілля тощо.

Відповідач у підтвердження своїх апеляційних доводів не надав жодних доказів (відомостей про доходи, сімейний стан і стан здоров'я тощо), які б могли спростувати висновки суду першої інстанції і слугувати підставою для скасування або зміни оскарженого рішення.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. 2. Рішення Тячівського районного суду від 12 квітня 2017 року залишити без змін. 3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: