Справа № 638/2805/17
Провадження № 2/638/2609/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

У складі- головуючого судді - Наумової С.М.

секретаря - Крупенко Л.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України про стягнення заробітної плати ( компенсації за невикористану щорічну відпустку) у сумі 271 грн 10 коп, стягненні заробітної плати за час з грудня 1979 року по серпень 1980 року , жовтень 1985 року , листопад 1985 року , листопад 1988 року - у сумі 29650 грн 85 коп., з вересня 1980 року по серпень 1991 року у сумі 627540 грн 73 коп.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України про стягнення заробітної плати( компенсації за невикористану щорічну відпустку) у сумі 271 грн 10 коп

В період розгляду справи 14.04.2017 року збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача заробітну плату за час з грудня 1979 року по серпень 1980 року , жовтень 1985 року , листопад 1985 року , листопад 1988 року - у сумі 29650 грн 85 коп.( а.с. 84- 86)

28.04.2017 року позивач звернувся з клопотанням про збільшення позовних вимог, а саме стягненні з відповідача заробітної плати з вересня 1980 року по серпень 1991 року у сумі 627540 грн 73 коп. ( а.с. 110)

Позивач посилався на те , що він перебував у трудових відносинах з Фізико-технічного інституту низьких температур ім. В.І.Вєркіна НАН України з 06.12.1979 року по 15.06.1980 року та з 18.08.1980 року по 10.09.1996 року . Згідно п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу № 86-л від 09.09.1996 року позивача було звільнено з 10.09.1996 року. Відповідно до особового рахунку за 1996 рік, йому в вересні 1996 року нараховані суми до виплати у сумі - 142,33 грн. З порівняльного аналізу особового рахунку та довідки до листа № 64/662 від 30.08.2016 року про заробіток позивача за час роботи в ФТІНТ ім. Б.І.Вєркіна, відповідач не виплатив позивачу компенсацію за невикористану відпустку 271 грн 10 коп.

Окрім цього , позивач вказує , що відповідачем надані йому довідки за № 8. № 9 від 20.01.2016 року про заробіток для обчислення пенсії за час з вересня 1980 року по вересень 1996 року складено на підставі особових рахунків. Проте позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем не з вересня 1980 року , а з грудня 1979 року , що підтверджується трудовою книжкою позивача. Відповідач не виплатив заробітну плату позивачу за час з грудня 1979 р по серпень 1980 року , жовтень 1985 року , листопад 1985 року , листопад 1988 року. В довідках здійснено перерахунок виплат у гривні за час з серпня 1980 р по серпень 1991 р у співвідношенні 1: 100000 згідно з грошовою реформою у Україні 1996 року. Заробітна плата позивача за час з грудня 1979 р по серпень 1980 р , жовтень 1985 р , листопад 1985 р, листопад 1988 р становила 707 руб , або 1103,26$ . або 29650,85 грн , З вересня 1980 р по серпень 1991 р становить 23349,77 ам.дол , або 627540 , 73 гривень , беручи до уваги курс НБУ , який станом на 13.04.2017 р становив 2687,5671 гривень за 100$

Заробітна плата позивача за час з 11.08.1980 р по серпень 1991 р становила 120-624 рублі , а не дванадцять сотих -шістнадцять сотих копійки , як неправдиво зазначає відповідач в зазначених довідках. Позивач просить стягнути з відповідача заробітну плату з вересня 1980 р по серпень 1991 р у сумі 627540 грн 73 коп. Таблиці розрахунку надає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Волочаєва О.В. в судових засіданнях заперечувала проти позовних вимог позивача в повному обсязі , просила у їх задоволенні відмовити , надавши свої письмові заперечення до справи, посилаючись на те , що позивач отримав у 1996 р всі нараховані йому грошові кошти , що відображено у особовому рахунку, Позовна заява подана з пропуском строку , встановленого ст..233 КЗпП України в редакції на час виникнення спору ( 1996р ), доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано. Що стосується клопотання про збільшення позовних вимог , то позивач у своєму клопотанні не вказує , що не отримував заробітну плату за час з вересня 1980 р по серпень 1991 р. Посилання позивача на довідки № 8 та № 9 від 20.01.2016 року про заробіток для обчислення пен6сії , як на підставу своїх вимог щодо збільшення позовних вимог , вважає недоречними. Довідка про заробіток для обчислення пенсії за своєю правовою природою не встановлює юридичний факт отримання чи неотримання заробітку. Довідки були надані позивачу за його заявами саме про заробіток для обчислення пенсії. Форма Довідки , яка наведена у Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення( перерахунку) пенсій передбачає відображення суми заробітної плати з розшифруванням виключно у гривнях. Заробітну плату позивач отримав в повному обсязі. Просила застосувати ст..233 КЗпП України.

В судове засідання 17.07.2017 року представник відповідача не з*явилась, надала до суду заяву з проханням перенести розгляд справи у зв*язку з находженням у щорічній відпустці.

Позивач наполягав на розгляді справи за відсутності представника відповідача. Подальший розгляд справи відбувся за відсутності представника відповідача.

Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 10 ЦПК України).

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено:

Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Фізико-технічного інституту низьких температур ім. В.І.Вєркіна НАН України з 06.12.1979 року по 15.06.1980 року та з 18.08.1980 року по 10.09.1996 року . Згідно п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу № 86-л від 09.09.1996 року позивача було звільнено з 10.09.1996 року ( а.с. 56)

Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В судовому засіданні позивач пояснив, що остаточний розрахунок з ним до теперішнього часу проведено не було, а саме йому не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 271,10 грн при його звільненні.

Як вбачається з положень ст. 74 КЗпП України, всім працівникам надаються щорічні відпустки із збереженням місця роботи (посади) і середнього заробітку (статті 75 і 76).

Заміна відпустки грошовою компенсацією не допускається, крім випадків звільнення працівника, який не використав відпустки. ( ст. 83 КЗпП України)

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про відпустки», в редакції яка діяла на час звільнення позивача, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використанні ним дні щорічної відпустки , а також додаткової відпустки працівникам , які мають дітей.

Відповідно до довідки № 8 від 20.01.2016 року про заробіток для обчислення пенсії , виданої позивачу ФТІНТ ім.. Б.І.Вєркіна НАНУ , довідки як додаток до листа № 64/662 від 30.08.2016 року про заробіток позивача за час роботи в ФТІНТ ім..Б.І.Вєркіна відповідач виплатив позивачу при звільненні у вересні 1996 року суму у розмірі 47,44 грн , що становила оклад позивача за вересень 1996 року.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що позивач отримав в 1996 році всі нараховані йому грошові кошти , що відображені у особовому рахунку. ОСОБА_1 був звільнений наказом № 86-л від 09. 09. 1996 р , з яким був ознайомлений під розпис і в той же день отримав у відділі кадрів свою трудову книжку , також під розпис. Отже , в той же день позивач повинен був дізнатися про можливе порушення свого права стосовно своєчасності і повноти розрахунку при звільненні Відповідно до редакції ст..233 КЗпП України станом на вересень 1996 р позивач мав звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк , тобто до 10 грудня 1996 р.

Також посилалась на те , що згідно Наказу Головного архівного управління при Кабінеті міністрів України № 41 від 20.07.1998 р. Зведені відомості по зарплаті ( розрахункові ,розрахунково-платіжні) відомості ) за період 1994 р по 1996 р після перевірки контролюючими органами , були списані відповідно до Відомості на списання документів та знищені відповідно до акту від 13.04.2000 року шляхом здавання у макулатуру за накладною № 187 від 14.04.2000 р.

Як вбачається з Акту комісії Фізико-технічного інституту низьких температур ім. Б.Ф. Вєркіна від 13.04.2000року на виділення до знищення бухгалтерських документів, строк зберігання яких закінчився, були знищенні відповідно до відомості за період 1992-1996 рр ( а.с. 68-69)

Окрім того, відповідно до Порядку ведення касових операцій у національній валюті України № 228 від 02.02.1995 р., затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 21 від 02.02.1995 р., а саме пункту 9, підприємства, організації і установи, виконкоми селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів мають право зберігати понад встановлений ліміт в касах готівку, що одержана в банку для виплати заробітної плати, допомоги за тимчасовою непрацездатністю, стипендій і премій, протягом трьох робочих днів; колективні сільськогосподарські підприємства, підприємства залізничного транспорту для виплати заробітної плати працівникам віддалених дільниць, виконкоми сільських Рад народних депутатів - протягом 5 робочих днів, включаючи день одержання грошей у банку. Після закінчення цих строків суми грошей, що не використані за призначенням, повертаються в банк не пізніше наступного робочого дня і в подальшому видаються підприємствам, організаціям і установам за їх першою вимогою на ті самі цілі.

Відповідно до п. 18 вказаного порядку, після закінчення встановлених пунктом 9 строків оплати праці, виплати допомоги через тимчасову непрацездатність, стипендій і премій касир має: а) у платіжній відомості проти прізвища осіб, яким не здійснено оплату праці, виплату допомог через тимчасову непрацездатність, стипендій або премій, поставити штамп або зробити відмітку від руки: "Депоновано";

б)скласти реєстр депонованих сум;

г)записати в касову книгу фактично виплачену суму і проставити на відомості штамп:»Видатковий касовий ордер»

Депоновані суми підлягають здачі до установи банку і на здані суми складається один загальний видатковий касовий ордер.

Відповідачем надано «Книгу обліку депонованої заробітної плати»,ксерокопії листів з книги за 1995-1997 р, долучені до справи , вбачається , що прізвища ОСОБА_1 серед інших прізвищ не має.

Але, суд вважає , що відсутність прізвища позивача в «Книзі обліку депонованої заробітної плати» за 1995 р 1996 р,1997 р не є доказом отримання позивачем оспорюваної суми.

Суду не надано належних доказів , що позивач отримав компенсацію за невикористану відпустку.

Суд стягує з відповідача на користь позивача заробітну плату (компенсацію за невикористану щорічну відпустку) у сумі 271 грн 10 коп. , без урахування вимог ст.117 КЗпП України, оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні до суду не подавались.

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача заробітної плати за час з грудня 1979 року по серпень 1980 року , жовтень 1985 року , листопад 1985 року , листопад 1988 року - у сумі 29650 грн 85 коп., стягненні заробітної плати з вересня 1980 року по серпень 1991 року у сумі 627540 грн 73 коп. - то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 посилається на довідки № 8 та № 9 від 20.01.2016 року про заробіток для обчислення пенсії , виданої ФТІНТ ім..Вєркіна Б.І. та на довідку № 64/662 від 30.08.2016 р про заробіток. Відповідач виконав перерахунок виплат у гривні за час з 18.08.1980 р по 1996 р у співвідношенні 1 : 100000 згідно з грошовою реформою в України 1996 р. Заробітна плата позивача за час з 11.08.1980 р по серпень 1991 р становила 120-624 рублі , а не дванадцять сотих -шістнадцять сотих копійки , як неправдиво зазначає відповідач у вказаних довідках. Сума заробітної плати позивача обчислена в американських доларах, за час З вересня 1980 р по серпень 1991 р становить 23349,77 американських доларів , або 627540 , 73 гривень , беручи до уваги курс НБУ , який станом на 13.04.2017 р становив 2687,5671 гривень за 100$. Заробітна плата за жовтень 1985 р , листопад 1985 р , листопад 1988р не зазначено.

Відповідно до ст..58 ЦПК України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування , Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази , які одержані з порушенням порядку , встановленого законом. Обставини справи , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч 3 ст.60 ЦПК України передбачено , що доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В вищевказаних довідках перерахунок виплат у гривні виконано у співвідношенні 1 : 100000 згідно грошовою реформою в Україні 1996 р. Довідки видані на підставі особових рахунків за 1980 -1985 роки , 1988-1996 роки. Інші документи не збереглися.

Суд вважає, оскільки , позивач вказані довідки не оспорював належним чином та в судовому засіданні пояснив , що можливо і отримував вказану заробітну плату. не надав інших належних та допустимих доказів того , що він не отримував заробітну плату, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, не мається.

В судовому засіданні представник позивача вказувала на те , що позивач відповідно до вимог ст..233 КЗпП України пропустив строк для звернення з позовом до суду.

Відповідно до ст..233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного ,районного у місті , міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня , коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разу порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Що також викладено у правових позиціях Постанови Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1395цс16.

Судом не встановлено порушення роботодавцем законодавства про оплату праці.

На підставі викладеного , суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняє частково.

Стягує з Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України на користь ОСОБА_1 заробітну плату ( компенсацію за невикористану щорічну відпустку) у сумі 271 грн 10 коп,

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України про стягнення заробітної плати за час з грудня 1979 року по серпень 1980 року , жовтень 1985 року , листопад 1985 року , листопад 1988 року - у сумі 29650 грн 85 коп., з вересня 1980 року по серпень 1991 року у сумі 627540 грн 73 коп - залишає без задоволення .

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягує з Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України на користь держави судовий збір 640 грн

Керуючись ст. 10,11,57,58,60 ,209 ,212-215ЦПК України ст.. 47 ,116 ,233 КЗпП України, си.24 Закону України «Про відпустки» суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України на користь ОСОБА_1 заробітну плату ( компенсацію за невикористану щорічну відпустку) у сумі 271 грн 10 коп,

Стягнути з Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України на користь держави судовий збір 640 грн

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізико-технічного інституту низьких температур ім.. В.І.Вєркіна НАН України про стягнення заробітної плати за час з грудня 1979 року по серпень 1980 року , жовтень 1985 року , листопад 1985 року , листопад 1988 року - у сумі 29650 грн 85 коп., з вересня 1980 року по серпень 1991 року у сумі 627540 грн 73 коп - залишити без задоволення .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2017 року.

Суддя С.М. Наумова.