Справа № 761/8146/15-ц
Провадження № 2/761/850/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Брокбізнес", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29 травня 2014 року о 8 годині 40 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ д/н НОМЕР_1 в м. Києві на автодорозі Київ - Харків не дотримався безпечного інтервалу, не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення керованого ним транспортного засобу ВАЗ д/н НОМЕР_2 з трьома іншими транспортними засобами: Тойота д/н НОМЕР_3, Мерседес д/н НОМЕР_4, Тойота д/н НОМЕР_5.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у вищезазначеній ДТП.

Згідно поданого позивачем звіту автотоварознавчого дослідження № 721 від 05.06.2014 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Тойота д/н НОМЕР_3 складає 48 539,71 грн. Вартість проведеного дослідження склало 850,00 грн.

На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на транспортному засобі ВАЗ д/н НОМЕР_6 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Брокбізнес».

04.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Страхової компанії «Брокбізнес» з заявою про виплату страхового відшкодування з відповідними документами.

10.11.2014 року на адресу Страхової компанії «Брокбізнес» ОСОБА_1 надіслав звіт про визначення вартості завданого йому матеріального збитку. Але, страхове відшкодування відповідачем виплачено не було.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 49 389,71 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, посилаючись на підставі, зазначені в його письмових запереченнях та додаткових поясненнях.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

20.03.2014 року між відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8541403 зі строком дії з 21.03.2014 року до 20.03.2015 року.

29.05.2014 року у м. Києві на а/д Київ - Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Тойота д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3; Тойота д/н НОМЕР_5, що належить позивачу та під керуванням ОСОБА_4; Мерседес д/н НОМЕР_4, що належить ПАТ «Мегабанк»; Ніссан д/н НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_5; ВАЗ д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6 та під керуванням ОСОБА_2

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2014 року у справі № 753/10090/14-п встановлено вину водія ОСОБА_2

10.11.2014 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. До заяви позивачем були додані копії: розгорнутої довідки ДАІ, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8, посвідчення водія серії НОМЕР_9, звіту № 721 від 11.06.2014 р., паспорта серії НОМЕР_10, ідентифікаційного коду, постанови Дарницького районного суду м. Києва.

Між тим, заява позивача не містила відомостей про вже здійсненні взаєморозрахунки з ОСОБА_2 та банківські реквізити. Також, позивачем не було подано відповідачу разом із заявою про виплату страхового відшкодування належним чином засвідчені копії документів, які передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону.

Листами від 17.11.2014 р., від 18.12.2014 р.14.01.2015 р. відповідач повідомляв позивача про необхідність надати відповідачу пошкоджений транспортний засіб до огляду та подати відомості і належним чином засвідчені копії документів, які передбачені ст. 35 Закону та необхідні для прийняття страховиком рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

У відповідь на запит відповідача позивачем було надано лише звіт № 721 від 05.06.2014 р. про вартість матеріального збитку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено та вирішено стягнути з Страхової компанії «Брокбізнес» на користь позивача страхове відшкодування в сумі 49 389,71 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 494,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.10.2015 року було залишено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 р. рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12.10.2015 року було скасовано, а справу передано на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

При цьому, в ухвалі суду зазначено, що обов'язок страховика прийняти рішення з приводу здійснення страхового відшкодування виникає за умови подання потерпілим страховику повідомлення про подію, заяви про виплату страхового відшкодування з усіма необхідними відомостями та документами, а також надання потерпілим страховику до огляду пошкоджений транспортний засіб. При ухваленні рішення встановленню підлягають і обставини, за наявності яких у виплаті страхового відшкодування може бути відмовлено. Сам факт дорожньо-транспортної пригоди не може бути підставою для відшкодування шкоди в обсязі необхідному для відновлення транспортного засобу, якщо не доведено, що пошкодження заподіяні внаслідок саме цієї події.

Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Отже, статтями 33.1, 33 Закону встановлено обов'язок потерпілого всіма можливими способами сприяти страховику, який має здійснювати йому виплату страхового відшкодування, в розслідуванні причин та обставин події, що може бути визнана страховим випадком, зокрема: надати до огляду пошкоджений транспортний засіб, всі відомі йому відомості та документи, що стосуються цієї події.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява;

б) прізвище, ім'я, по батькові заявника, його місце проживання або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості, що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до п. 35.2 ст. 35 Закону, до заяви додаються:

а) паспорт громадянина;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку, якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

г) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника.

Документи, зазначені у підпунктах «а» - «ґ» цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик має право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії.

Виходячи із змісту вищенаведених норм, суд прийшов до висновку, що не надавши повідомлення про подію, не надавши до огляду відповідачу пошкоджений транспортний засіб, оригінали документів, що стосуються дорожньо-транспортної пригоди, не зберігши транспортний засіб в такому ж стані, в якому він знаходився після пригоди, позивач порушив ст.ст. 33, 33-1, 35 Закону, що відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону є підставою для відмови страховиком у виплаті страхового відшкодування.

Суд критично ставиться до тверджень позивача про намагання останнього надати до огляду відповідачу пошкоджений транспортний засіб, оскільки доказів тому позивачем не надано. Крім того, позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами те, який саме комплекс пошкоджень отримав транспортний засіб позивача саме в пригоді, яка сталася 29.05.2014 року у м. Києві на а/д Київ - Харків за участю транспортних засобів: Тойота д/н НОМЕР_3, Тойота д/н НОМЕР_5, Мерседес д/н НОМЕР_4, Ніссан д/н НОМЕР_7.

Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про стягнення страхового відшкодування необхідно відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 57, 58, 59, 60, 61, 88, 146, 145, 169, 208, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Брокбізнес", третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: