Справа № 515/821/17
Провадження № 2/515/1325/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Татарбунари Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарьького району Одеської області про визнання право власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2017 року представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, з урахуванням уточнення, посилаючись на наступні обставини.

21 лютого 1996 року померла мачуха позивачки ОСОБА_3, яка перебувала у шлюбі з її батьком ОСОБА_4 Шлюб між ними був укладений 27.10.1968 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №14. ОСОБА_4 помер раніше мачухи, а саме 17.09.1992 року. Після смерті мачухи відкрилася спадщина і до спадкової маси увійшов сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,97 умовних кадастрових га, виданий на підставі рішення голови Татарбунарської РДА Одеської області від 30.08.1996 року за №245/А-96, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Шевченко, місце розташування якого: Одеська область, Татарбунарський район, с.Нерушай.

23 травня 2017 року, після звернення до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, позивачка отримала лист про відмову у відкритті спадкової справи після померлої ОСОБА_6 з причин пропуску строку прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадщини.

Позивачка вважає, оскільки на момент відкриття спадщини діяв ЦК в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Крім того, є розбіжність у деяких документах, а саме у правовстановлюючому сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0122696 виданий на ім'я померлої ОСОБА_3, а у свідоцтві про смерть спадкодавець значиться ОСОБА_6, а саме є розбіжність по батькові у відсутності однієї букви «ї».

За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.

В судове засідання позивачка не з'явилася, але направила до суду заяву з проханням справу заслухати у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги.

Представник ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню у відповідності із положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

У зв'язку з цим, з огляду на належне сповіщення позивачки та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі позивачки та представника відповідача.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-ЖД №435558 від 17.09.1992 року (а.с.7) ОСОБА_4 помер 17.09.1992 року в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області.

Також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_6 померла 21.02.1996 року в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, згідно свідоцтва про смерть І-ЖД № 095049 від 22.02.1996 року (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження ХV-УА №129800 від 06.06.1948 року (а.с.10) зазначено, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_4.

Як підтверджується копією свідоцтва про одруження VIII-УР №570389 від 12.04.1967 року (а.с.13) після реєстрації шлюбу 12.04.1967 року позивачка змінила своє прізвище з «Кошельник» на «Разінкіна».

Згідно копії свідоцтва про одруження II-АГ № 270083 від 27.10.1968 року (а.с.11), 27.10.1968 року був укладений шлюб між (на російській мові) «Кошельником Никифором Ксенофонтовичем» та «ОСОБА_4 /Симаченко/ ОСОБА_8», який був зареєстрований у ОСОБА_2 сільській раді Татарбунарського району Одеської області.

Копією сертифікату на право земельну частку (пай) серії ОД №0122696, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 29.10.1996 року (а.с.9), право на земельну частку (пай) розміром 4,97 умовних кадастрових гектар, що перебував у колективній власності КСП ім.Шевченко, належить ОСОБА_3.

Довідкою №365, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області 23.05.2017 року (а.с.12) зазначено, що померла ОСОБА_9 на момент смерті, яка сталася 21.02.1996 року, проживала в житловому будинку по вул.Горького,29 в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Разом з нею проживали та вели спільне господарство ОСОБА_10 та ОСОБА_1.

З листа приватного нотаріуса №415/01-16 від 23.05.2017 року (а.с.6) вбачається, що позивачці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причин втрати 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів фактичного прийняття спадщини.

Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48228238 від 27.06.2017 року (а.с.25) повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після ОСОБА_6 померлої 21.02.1996 року - інформація відсутня.

Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності спадкодавцю сертифікату на земельну частку (пай), має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати її право на спадкування вказаної нерухомості.

Враховуючи неможливість вирішення справи позасудовим шляхом, оскільки вносити зміни в документи померлих не передбачено чинним законодавством, суд вважає, що вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, основані на законі, так як в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності спадкодавцю ОСОБА_6 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0122696, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 29.10.1996 року на імя ОСОБА_3.

Судом встановлено, що дійсно на час відкриття спадщини після смерті мачухи позивачки ОСОБА_6, яка настала 21 лютого 1996 року був чинний ЦК України 1963 року. Однак, відповідно ч.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України (в новій редакції) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що з наданих суду доказів вбачається, що спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_11 21 лютого 1996 року, ніким не була прийнята до набрання чинності ЦК України 2004 року, а позивачка, яка постійно проживала однією сімєю з померлою, що підтверджено відповідною довідкою сільської ради та не заперечується представником відповідача, має право прийняти спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом, в порядку ст.1264 ЦК України 2004 року, як особа, яка проживала з спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 212, 213, 214, 215, п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, ст.ст.529, 549 ч.1 п.1 ЦК України (ред.1963 року) , суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання право власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6, яка померла 21 лютого 1996 року, сертифікату на право земельну частку (пай) серії ОД №0122696, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 29.10.1996 року на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,97 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Шевченко, місце розташування якого с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, виданий на підставі рішення Татарбунарської РДА Одеської області від 30.08.1996 року за №245/А-96 та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24.10.1996 року за № 437 на імя ОСОБА_3, яка померла 21 лютого 1996 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь