АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 р. ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 15 800,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., заподіяної внаслідок залиття її квартири АДРЕСА_1 вини відповідача ОСОБА_1

Рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 03.11.2015 р. позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 15 800,00 грн. матеріальної та 2 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зокрема зазначав, що покладений судом в основу рішення акт про залиття, не відповідає формі встановленій чинним законодавством України а тому вважав, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Крім того суд дійшов помилкового висновку про стягнення з нього судового збору, оскільки він є інвалідом другої групи з 18.03.2015 р. у зв'язку з чим судовий збір сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 243,60 грн. не підлягає стягненню з нього, а недоплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню саме з неї на користь держави.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2016 р. рішення Дарницького районного суду від 03.11.2015 р. залишено без змін.

Справа № 753/5637/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8052/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.05.2017 р. ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2016 р. в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в іншій частині ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2016 р. залишено без змін.

В судове засіданні ОСОБА_1 не зЧявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення йому судової повістки.

Представники ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги в частині розподілу судом першої інстанції судових витрат.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч. 1, 2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., а також стягнути з відповідача на користь держави 243,60 судового збору, який позивач не доплатив при зверненні до суду з позовними вимогими про відшкодування моральної шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

З наявної у матеріалах справи довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (акт огляду МСЕК 356б) від 24.03.2015 р. ОСОБА_1 у зв'язку із загальним захворюванням встановлено інвалідність другої групи з 18.03.2015 р.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

З наведеного убачається, що ОСОБА_1, як інвалід другої групи, звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

У другому абзаці вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується випадку, коли обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, і рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 не звільнена від сплати судових витрат, їй такі витрати не компенсуються за рахунок держави.

З вимог немайнового характеру Законом України «Про судовий збір» встановлено фіксовану суму, яка підлягає сплаті, а отже не залежно від часткового чи повного її задоволення, розмір судового збору сплачений при подачі позову залишається незмінним і має бути відшкодованим у тому ж розмірі, а не пропорційно до задоволених вимог.

ОСОБА_2 при подачі позовної заяви не сплатила судовий збір з вимог про відшкодування моральної шкоди.

Ураховуючи, що така її вимога задоволена частково, суд вважав необхідним стягнути на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. з відповідача. Однак оскільки він звільнений від сплати судового збору, то з нього не підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати, а тому рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 р. в частині розподілу судових витрат скасувати.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: