Справа № 463/3360/16-ц
Провадження № 2/463/352/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення суми страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 30599 грн. 02 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2013 року о 21 год. 45 хв. у м.Львові по вул.Словацького відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1, грубо порушив правила дорожнього руху, не дав дорогу автобусу БАЗ А 079, д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого між транспортними засобами відбулось контактування, відбувся виїзд на лівий тротуар, що призвело до пошкодження фасаду будинку №37.

Приміщення, що було пошкоджене та знаходилось в розпорядженні ПАТ «ДП Сбербанк Росії» на дату ДТП було застраховане у ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування №05-5001-12-00030 від 18.12.2012 року.

Страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «УСГ» на вимогу виконання умов Договору №05-5001-12-00030 від 18.12.2012, на підставі Висновку №16-52/05, Страхового акту №ДКЦВ-7388 від 18.11.2013 та розрахунку до нього перерахувало на рахунок ПАТ «Сбербанк Росії» загальну суму страхового відшкодування у розмірі 30599 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням №20856 від 18.11.2013.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2014 року ОСОБА_4 визнано винним в злочині, що призвело до пошкодження будівлі за адресою м. Львів, вул. Дорошенка, 37.

Оскільки позивач виплатив ПАТ «Сбербанк Росії» страхове відшкодування в сумі 30599 грн. 02 коп., тому просить стягнути таке з винного у завданні збитків ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що оскільки пошкодження фасаду будинку №37 по вул..Словацького відбулося в результаті взаємодії джерел підвищеної небезпеки автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автобуса БАЗ А 079, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, власником якого є ОСОБА_5, тому вважає, що у відповідності до ч.2 ст.1188 ЦК України зобовязання по відшкодуванню шкоди лежить на особах, які її спільно завдали, незалежно від їхньої вини.

Крім цього, вважає, що розмір збитку, вказаний у представленому позивачем звіті про оцінку заподіяної шкоди, є завищеним. Просить врахувати, проведену на замовлення відповідача інженером-проектувальником відповідальним виконавцем окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєктів архітектури ОСОБА_7, оцінку заподіяного збитку 29.09.2013 пошкодження фасаду будинку №37 по вул.Дорошенка у м.Львова, згідно з яким розмір завданої шкоди становить не 30599 грн. 02 коп., а лише 19984 грн.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника, проти задоволення позову не заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з вироку Галицького районного суду м.Львова від 14.02.2014 (а.с.7-8) ОСОБА_4 29 вересня 2013 року, приблизно о 21 год. 45 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_4, та рухаючись в м.Львові по вул.Словацького в напрямку до вул..Коперніка, при проїзді ділянки по перехресті з вул.Дорошенка, грубо порушив вимоги р.1 п.п. 1.3, 1.5, 1.10 в частині визначення термінів «дати дорогу», «небезпека для руху», «перехрестя»; Р.2 п.п.2.3. «б», «д», 2.9. «а» ; Р 12 п. 12.3; Р 16 п.16.11; дорожнього знаку 2.1. «дати дорогу» дод. 1 р.33 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та наближаючись по другорядній дорозі - вул. Словацького до її перехрестя із головною дорогою - вул..Дорошенка, не виконав вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.1. «Дати дорогу» дод.1 ПДР України, не дав дорогу автобусу БАЗ А 079 р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі, а виїхавши на перехрестя, створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Від контактування між собою автомобіль «RENAULT TRAFIC» та автобус БАЗ А079, виїхали на лівий тротуар вул..Словацького, де автобус скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8; біля фасаду будинку №37, який відноситься до вул..Дорошенка був припаркований автомобіль НОМЕР_5, який від отриманого удару перемістився, скоївши наїзд на припаркований поруч автомобіль НОМЕР_6, що призвело до отримання цими транспортними засобами технічних ушкоджень. Крім цього, внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_8, отримала тілесні ушкодження за ознаками важкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння і стали причиною настання смерті; водій автобуса ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я; пасажир автобуса ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я; пасажири ОСОБА_10І та ОСОБА_11 отримали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Вказаним вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Сторонами визнано, що за вищевказаних обставин було також пошкоджено приміщення, розташоване за адресою м.Львів, вул..Дорошенка, 37, у якому на той час знаходилось ПАТ «ДП Сбербанк Росії».

Вказане нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою м.Львів, вул..Дорошенка, 37 та на час ДТП перебувало в оренді ПАТ «ОСОБА_12 Сбебанку Росії», було застраховано на підставі договору Добровільного страхування орендованого майна №05-5001-12-00030 від 18.12.2012. Строк дії договору з 00:00 26.12.2012 по 24:00 25.12.2013 (а.с.3).

Як вбачається з копії висновку №16-52/05 про розмір матеріального збитку, складеного 05.11.2013 (а.с.4), розмір матеріального збитку, завданого власнику приміщення «Сбербанк Росії», що розташоване за адресою м.Львів, вул..Дорошенка, 37 становить 30599 грн. 02 коп.

На підставі вказаного висновку та заяви страхувальника ПАТ «ДП Сбербанку Росії» 18.11.2013 було затверджено страховий акт №ДКЦВ-7388 (а.с.5) та перераховано АТ «Сбербанк Росії» 30599,02 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення №20856 від 18.11.2013 (а.с.6).

Відповідно до вимог ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем виплачено страхове відшкодування за пошкодження конструктивних елементів приміщення, що знаходилися в розпорядженні ПАТ «ДП Сбербанк Росії» та розміщені за адресою м.Львів, вул..Дорошенка, 37, шкода яким завдана відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а позов таким, що підлягає до задоволення.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо розміру завданого збитку, оскільки долучені останнім матеріали оцінки наданої кошторисної документації «Поточний ремонт відділення АТ «Сбербанк Росії» на вул.Дорошенка, 37 у м.Львові» на предмет відповідності даної проектно-кошторисної документації вимогам ДБН, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на поточний ремонт відділення АТ «Сбербанк Росії» на вул.Дорошенка, 37, підсумкова відомість ресурсів та зведений кошторисний розрахунок, складені інженером-проектувальником ОСОБА_7, який хоча і має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури, однак не є суб'єктом оціночної діяльності в розумінні ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки не включений до Державного реєстру оцінювачів, в той час як розмір шкоди, яку просить стягнути позивач визначений на підставі звіту про незалежну оцінку майна, складеному ОСОБА_13, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та включений до Державного реєстру оцінювачів.

Крім цього, як вбачається з представлених представником відповідача матеріалів оцінки наданої кошторисної документації «Поточний ремонт відділення АТ «Сбербанк Росії» на вул.Дорошенка, 37 у м.Львові» на предмет відповідності даної проектно-кошторисної документації вимогам ДБН, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на поточний ремонт відділення АТ «Сбербанк Росії» на вул.Дорошенка, 37, підсумкова відомість ресурсів та зведений кошторисний розрахунок проведені станом на 30.05.2012, в той час як дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано шкоду мала місце 29.09.2013.

Безпідставними суд вважає і посилання представника відповідача на ту обставину, що пошкодження фасаду будинку №37 по вул..Словацького відбулося в результаті взаємодії джерел підвищеної небезпеки автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та автобуса БАЗ А 079, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, власником якого є ОСОБА_5, тому у відповідності до ч.2 ст.1188 ЦК України зобовязання по відшкодуванню шкоди лежить на особах, які її спільно завдали, незалежно від їхньої вини, оскільки як зазначалося вище, вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.02.2014 встановлено, що саме ОСОБА_4 29 вересня 2013 року, приблизно о 21 год. 45 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_4, та рухаючись в м.Львові по вул.Словацького в напрямку до вул..Коперніка, при проїзді ділянки по перехресті з вул.Дорошенка, грубо порушив вимоги р.1 п.п. 1.3, 1.5, 1.10 в частині визначення термінів «дати дорогу», «небезпека для руху», «перехрестя»; Р.2 п.п.2.3. «б», «д», 2.9. «а» ; Р 12 п. 12.3; Р 16 п.16.11; дорожнього знаку 2.1. «дати дорогу» дод. 1 р.33 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, та наближаючись по другорядній дорозі - вул. Словацького до її перехрестя із головною дорогою - вул..Дорошенка, не виконав вимоги дорожнього знаку пріоритету 2.1. «Дати дорогу» дод.1 ПДР України, не дав дорогу автобусу БАЗ А 079 р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі, а виїхавши на перехрестя, створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобам, а тому суд приходить до висновку, що шкоду завдано саме ОСОБА_4

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 1378 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-214 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 30599 грн. 02 коп. (тридцять тисяч пятсот девяносто дев'ять гривень дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Я.Головатий