Справа № 459/3441/16-ц
Провадження № 6/459/243/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням, у якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду. В обгрунтування подання послалася на те, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 52561014 по виконанню виконавчого листа №459/10127/15-ц виданого 16.05.2016 року Деснянським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 боргу за кредитним договором в розмірі 1394475, 04 грн. 04.10.2016 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії яких скеровано сторонам для відома та виконання. Зазначає, що у ході перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 встановлено, що майно та доходи, на які можна було б звернути стягнення відсутні. Остання вимоги виконавчого документа не виконує, на виклики державного виконавця не зявляється. Разом з тим вказує, що ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон та перетинає державний кордон України. У сукупності з тим, що протягом усього часу перебування виконавчого провадження на виконанні, рішення суду не виконане, при цьому боржник не вчиняє жодних заходів щодо його виконання, вважає, що остання ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не зявилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із копії виконавчого листа № 754/10127/15-ц, виданого 16.05.2016 року Деснянським районним судом м. Києва, зокрема, з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсиббанк» стягнуто заборгованість за кредитом та проценти за його користування в сумі 52457,04 доларів США та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654, 00 грн.

04.10.2016 року державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Державним виконавцем скеровано запити до компетентних органів на предмет наявності за боржником майна, на яке б можна було звернути стягнення. Згідно наданих відповідей боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за боржником не зареєстровано автотранспортних засобів, нерухомого майна, останній не отримує щомісячних страхових виплат.

Також державним виконавцем 27.10.2016 року складено акт про те, що на виклик до Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області зявився батько боржника, який повідомив, що його дочка на адресою: пл. Соборна, 2/4, м. Червоноград не проживає, остання проживає у м. Донецьк, з ним не спілкується.

Крім того, 24.10.2016 року державний виконавець скерував боржнику попередження.

ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕК644691 виданий органом 4636 та перетинає державний кордон України.

Вирішуючи порушене державним виконавцем питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права

передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи

свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім

тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки,

громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших

і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", якими встановлено самостійні підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобов'язань. Цією ж статтею встановлено способи реалізації встановлених обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесій здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладенихна нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. У матеріалах справи відсутні докази того, що боржник викликався до виконавчої служби і ухилявся від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Більше того, у матеріалах справи немає відомостей стосовно обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження, що спростовує доводи подання про ухилення останнього від виконання своїх обовязків.

Також державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого листа, а саме лише невиконання боржником самостійно зобов'язань, про що вказує державний виконавець в поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обовязків.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. І. Рудаков