АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Невідомої Т.О.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузнєцова (Маковецька) Ольга Адамівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рильська Лариса Семенівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві про визнання недійсним договору довічного утримання та договору дарування садового будинку та земельної ділянки, визнання недійсним договору відчуження садового будинку та земельної ділянки, повернення сторін за такими договорами у попередній стан, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним договір довічного утримання, укладений 31 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.А., зареєстрованого в реєстрі за №481, за яким ОСОБА_3 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 а також просила визнати недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір дарування садового будинку АДРЕСА_2

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. (а.с.43)

У квітні 2017 року позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_3, та земельну ділянку на якій розташовано даний садовий будинок, а також заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, а саме проводити будівельні та ремонтно-відновлювані роботи на спірній земельній ділянці. (а.с.54-57)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на садовий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_4 та земельну ділянку на якій розташований даний садовий будинок, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, а саме проводити будівельні та ремонтно-відновлювані роботи на земельній ділянці, на якій розташований садовий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_4. (а.с.28-29)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року. На обґрунтування скарги зазначила, що судом не прийнято до уваги роз'яснень, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України. Вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить доказів та обставин, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. (а.с.30-33)

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9, ОСОБА_4 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість її та її представника в інших справах, проте доказів поважності причин неявки до суду не надала. Приватний нотаріус Рильська Л.С. просила розглянути справу за її відсутності про що подала письмову заяву. (а.с. 75-84)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 є визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного 31 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також визнання недійсним договору дарування садового будинку АДРЕСА_5, та земельної ділянки на якій розташований даний садовий будинок за адресоюАДРЕСА_6У заяві про забезпечення позову позивачкою зазначено причини та обставини, у зв'язку з якими на її думку необхідно вжити заходи забезпечення позову, що підтверджено відповідними доказами по справі, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Скасування вжитих заходів забезпечення позову може призвести до відчуження садового будинку та земельної ділянки на якій розташований даний садовий будинок, а відтак, до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи характер правовідносин, які виникли між сторонами, заявлені вимоги та вжиті заходи забезпечення позову, які є співмірними, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПКУкраїни у касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

Т.О.Невідома

Справа № 22-ц/796/7197/2017

Унікальний номер 755/1619/17

Головуючий у першій інстанції - Катющенко В.П.

Доповідач Левенець Б.Б.