Справа № 587/2327/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 травня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» ТОВ до ОСОБА_1, державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2, фермерського господарства «Натон» про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 19 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та САП «Родючість» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,1073 га, (кадастровий номер::03:004:0108), який був зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 19.10.2007 року. У відповідності з укладеним між сторонами договором оренди землі земельна ділянка була передана позивачу в користування на 10 років за актом приймання - передачі від 23.04.2007 року. Проте із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67641643 стало відомо, що 25.08.2016 року державний реєстратор Виконачого комітету Лебединської міської ради ОСОБА_2 вже зареєструвала договір оренди землі від 29.12.2015 року на підставі рішення № 31183942 від 01.09.2016 року на земельну ділянку загальною площею 4,1073 га зареєструвала укладений між ФГ «Натон» та ОСОБА_1 договір оренди землі, у відповідності з яким ОСОБА_1 передав в оренду ФГ «Натон» належну йому земельну ділянку загальною площею 4,1073 га. Спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства, укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, спірна земельна ділянка на той момент знаходилася в законному користуванні позивача. Одна й та сама земельна ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів оренди землі, укладених з різними орендарями та не може бути передана в користування без припинення права попереднього користувача (орендаря). Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не здійснив запити до відповідних органів з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу призвело до існування подвійної реєстрації прав оренди земельної ділянки та суттєвого порушення прав позивача, який має законні підстави (чинні договори оренди) на користування спірною земельною ділянкою. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив постановити рішення, яким визнати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Натон» недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав.

В судове засідання представник позивача не з*явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилась, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, в своєму запереченні зазначала, що при реєстрації спірного договору оренди на земельну ділянку заявником згідно абз. 2 і 3 п.59 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було подано витяг Державного земельного кадастру(НВ-016 від 21.03.2016 року), в якому вказано актуальні дані про земельну ділянку, в тому числі інформацію про власників (користувачів) земельної ділянки. В наданому для державної реєстрації витягу з ДЗК не було зазначено, що спірна земельна ділянку є предметом іншого договору оренди, тому в Державний реєстр були внесені відомості, які вказані у витязі з ДЗК.

Представник фермерського господарства «Натон» в судове засідання не з»явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та САП «Родючість» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,1073 га, (кадастровий номер::03:004:0108), який був зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 19.10.2007 року за № 49 (арк.с.7). Земельна ділянка була передана позивачу в користування на 10 років за актом приймання - передачі від 23.04.2007 року( арк..с.8).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67641643 позивачу стало відомо, що 25.08.2016 року державний реєстратор Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області ОСОБА_2 зареєструвала договір оренди землі від 29.12.2015 року, укладений між ФГ «Натон» та ОСОБА_1 У відповідності з договором оренди землі від 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 передав ФГ «Натон» земельну ділянку загальною площею 4,1073 га, кадастровий номер: :03:004:0108 (арк.с.74-75).

Суд вважає, що під час реєстрації договорів ФГ «Натон» з ОСОБА_1. державним реєстратором реєстраційного відділу виконавчого комітету Лебединської міської ради ОСОБА_2 в повній мірі не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок, з огляду на наступне.

З метою запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку з різними набувачами Державною реєстраційною службою України на адреси начальників реєстраційних служб областей був підготовлений та направлений лист від 06.08.2013 рок №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельні ділянку за різними правонабувачами», за змістом якого державним реєстраторам було доведено до відома про необхідність запитування від органів виконавчої] влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили державну реєстрацію прав оренди землі, які виникли та зареєстровані в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, витребування необхідної інформації (довідок, копій документів тощо), необхідних для реєстрації прав та їх обтяжень про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди землі у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року.

Внаслідок недотримання в повній мірі вимог законодавства в даному випадку склалася ситуація, коли на одну й у ж саму земельну ділянку водночас існують два чинні, зареєстровані у встановленому порядку, договори оренди земельної ділянки і, відповідно, права позивача, як орендаря, виявилися порушені.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Крім цього, при здійсненні реєстрації відповідачем ОСОБА_2 були порушені вимоги чинного законодавства, а саме.

Не були враховані положення пункту 1 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (в редакції, чинній на момент укладання спірного договору), відповідно до якого державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також положення пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент державної реєстрації спірного договору), яка передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Слід зазначити, що державна реєстрація спірних договорів проводилася за обставин, за яких відповідачам ФГ «Натон» та ОСОБА_3 було відомо про можливу суперечність у державній реєстрації договорів оренди землі, оскільки на момент проведення спірної державної реєстрації договорів оренди землі і ФГ «Натон» і ОСОБА_3 мали в своєму розпорядженні відомості про існування договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 з одного боку і САП «Родючість» з іншого боку.

Отже, при здійсненні реєстрації договорів оренди земельних ділянок відповідачами були порушені вимоги чинного законодавства, що призвело до порушення права позивача, як орендаря земельної ділянки, що була об'єктом реєстрації. За таких обставин вимоги позивача про визнання протиправною та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає, що спірний договір оренди землі слід визнати недійсним, враховуючи, що спірний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі. Спірна земельна ділянка на момент укладення спірного договору знаходилася в законному користуванні позивача, договір оренди між відповідачем та САП «Родючість» розірваний у встановленому порядку не був.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що лист від 06.08.2013 року №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельні ділянку за різними правонабувачами» носить рекомендаційний характер та не є обовязковим для виконання не може бути прийнято до уваги, оскільки зміст листа Державної реєстраційної служби України за змістом збігається з положеннями ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у відповідності з яким державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не здійснив запити до відповідних органів, з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу привело до існування подвійної реєстрації прав оренди земельної ділянки та суттєвого порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 152 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати недійсним договор оренди земельної ділянки, укладений 29 грудня 2015 року укладений між фермерським господарством «Натон»( ) та ОСОБА_1, зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області ОСОБА_2 , 25 серпня 2016 року.

Скасувати рішення прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 31183942 від 01 вересня 2016 року про реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею, 4,1073 га( кадастровий номер :03:004:0108) за фермерським господарством «Натон» ().

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Сумського районного суду Сумської області заяву про його перегляд. Позивач може оскаржити рішення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя