Справа № 758/3846/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду районного суду в м.Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі ПАТ «ПУМБ»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Антекс» (надалі ТОВ «Антекс») про визнання недійним договору поруки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення, просить визнати недійсним договір поруки № 10-303 від 30.05.2014 р., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ», згідно якого позивач зобов'язується солідарно відповідати перед Банком за виконання зобов'язань ТОВ «Антекс» по кредитному договору від 28.08.2007 р., укладеному Товариством з Банком.

По справі неодноразово призначались судові засідання, однак позивач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явилися, заява про розгляд справи за відсутності позивача не надходила.

До початку судового засідання 23.06.2017 р. представник відповідача просив розглянути справу за його відсутністю, вважав що є підстави для залишення його без розгляду, оскільки позивач та його представник повторно не з'явився в судове засідання. Додав, що позивач систематично зловживає своїм право на участь в судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

Ухвалою від 28.03.2016 р. відкрито провадження у справі.

З часу відкриття провадження позивач та його представник жодного разу не з'явились в судове засідання.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.09.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2016 р. скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, після повернення справи до суду 1 інстанції в судове засідання 18.11.2016 р. позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_3, які повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з'явились, поштові повістки повернулись до суду без вручення з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання, при цьому 15.11.2017 р. від представника позивача до суду надійшло клопотання, датоване 14.11.2017 р., про витребування документів (т.1 арк.спр.165, 168, 171). На підставі ст.169 ч.1 п.1 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 01.12.2016 р.

В судове засідання 01.12.2016 р. позивач та його представник, не з'явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв*язку з його відрядженням (т.1 арк.спр.186). В зв'язку з перебуванням судді на лікарняному розгляду розгляд справи перепризначено на 19.12.2016 р.

В судове засідання 19.12.2016 р. позивач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (наявне поштове повідомлення про вручення судової повістки представнику позивача - т.1 арк.спр.193), не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. На підставі ст.169 ч.2 п.3 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 23.01.2017 р.

В судове засідання 23.01.2017 р. позивач та його представник, які повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з'явились, поштові повістки повернулись до суду без вручення з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання (т.1 арк.спр.202, 206). В зв'язку із залученням до участі в справі 3 особи - ТОВ «Антекс» - розгляд справи було відкладено на 15.02.2017 р.

В судове засідання 15.02.2017 р. позивач та його представник, які повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з'явились, поштові повістки повернулись до суду без вручення з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання (т.1 арк.спр.217, 220). При цьому 13.02.2017 р. через канцелярію суду від представника позивача, діючого як представника третьої особи, надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв*язку з його участю в розгляді справи у Деснянському районному суді м. Чернігова (т.1 арк.спр.226). На підставі ст.169 ч.1 п.1 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 13.03.2017 р.

В судове засідання 13.03.2017 р. позивач та його представник, які повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з'явились, поштові повістки повернулись до суду без вручення з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання (т.1 арк.спр.236, 239). На підставі ст.169 ч.1 п.1 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 03.04.2017 р.

В судове засідання 03.04.2017 р. позивач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (наявна телефонограма поштове повідомлення про вручення судової повістки представнику позивача - т.1 арк.спр.245), не з'явились, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з його участю в розгляді справи в Харківському окружному адміністративному суді з наданням підтверджуючого документа. На підставі ст.169 ч.2 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 29.05.2017 р.

В судове засідання 29.05.2017 р. позивач та його представник, які повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з'явились, поштові повістки повернулись до суду без вручення з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання (т.2 арк.спр.1, 4). На підставі ст.169 ч.1 п.1 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 03.04.2017 р.

В судове засідання 21.06.2017 р. позивач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (є поштове повідомлення про вручення судової повістки представнику позивача - т.2 арк.спр.15), не з'явились, від представника позивача надійшла телеграма про відкладення розгляду справи через хворобу. При цьому документів на підтвердження поважності причин відсутності суду не надано, в зв'язку з чим суд приходить к висновку про повторність неявки без поважних причин сторони позивача в судове засідання та зловживання стороною позивача своїм правом на участь в судовому засіданні.

При цьому представник відповідача постійно з'являвся у всі призначені судові засідання.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вказані положення повинні враховуватись в системному та логічному зв'язку із положенням ст.169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (п.3 ч.1). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.3 ст.89 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (ч.2 ст.207 ЦПК України).

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, необхідно звернути увагу на положення ч.3 ст.27 ЦПК України відповідно до яких особи, які беруть участь у справі повинні добросовісно здійснювати свої права та обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, вона не уявляє собою великої складності, оскільки є звичайним спором щодо оспорювання правочину.

Крім того, оцінюючи поведінку позивача та характер процесу і його значення для заявника, суд виходить з того, що сторона позивача недобросовісно користується своїми процесуальними правами на участь в судовому засідання, подаючи постійно клопотання про відкладення розгляду справи, та враховує, що за весь час перебування справи у провадженні районного суду, позивач та його представник жодного разу не з'явилися в судове засідання, та, знаючи про можливість розгляду справи без участі позивача, відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності не надали, чим умисно затягується розгляд справи, і позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог. Вказане також не підтверджує і значимості цієї справи для позивача та свідчить про те, що позивач зацікавлений саме в тривалому розгляді справи в суді.

З огляду на те, що позивач повторно не з'явився в судове засідання та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності, а строк розгляду цивільних справ, встановлений ст.157 ЦПК України, сплинув саме через неявку сторони позивача в судове засідання, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Частиною 2 ст.207 ЦПК України передбачено, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тому, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного зверення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169 ч.3, 207 ч.1 п.3, 208-210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання недійним договору поруки - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова