ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6238/17
провадження № 2/753/4265/17
Р І Ш Е Н Н Я
"05" липня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що відповідач ОСОБА_4 є батьком повнолітньої їх спільної дитини ОСОБА_5 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2012 року з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісяця. 7.04.2017 року доньці виповнилось 18 років, стягнення аліментів припинилось, однак вона продовжує навчатись в Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана на першому курсі денної форми навчання. Строк навчання закінчується 30.06.2020 року. Оскільки ОСОБА_5 навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів щомісяця як матеріальну допомогу до закінчення навчання 30.06.2020 року, оскільки відповідач працює, має можливість надавати таку допомогу. Позивач сплачує грошові кошти за навчання дитини, купує канцтовари, витрачає кошти на утримання доньки.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позову фактично визнав, пояснивши, що він має регулярний, постійний дохід щомісяця, і надає кошти доньці на її навчання в університеті.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Як встановлено у судовому засіданні, 21.02.1998 року сторони уклали між собою шлюб (а.с.9). Від спільного шлюбу у них народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_5 (а.с.10), тобто відповідач ОСОБА_4 є батьком повнолітньої їх спільної дитини ОСОБА_5 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.11). Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2012 року з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісяця (а.с.12).
Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
7.04.2017 року ОСОБА_5 , доньці сторін по справі, виповнилось 18 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.10). На день розгляду справи вона зареєстрована та проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі (а.с.14).
Як вбачається з копії договору №160221 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 14.08.2016 року та довідки №637 від 21.03.2017 року ОСОБА_5 навчається у Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана на 1 курсі факультету економіки та управління, форма навчання денна, за контрактом, строк навчання з 1.09.2016 року по 30.06.2020 року, з посеместровою оплатою в розмірі 9130 грн. (а.с.15-16). В судовому засіданні позивачка повідомила, що донька навчається на 1 курсі зазначеного закладу і не отримує стипендію. Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і не заперечувались учасниками процесу.
Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи батько повнолітньої дитини частково надавав допомоги своїй доньці, позивачці по справі (а.с.56-63). Однак як пояснив він у судовому засіданні, що не працює, має нерегулярний мінливий щомісячний дохід, за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не в частці від його щомісячного доходу.
У відповідності до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки донька відповідача ОСОБА_5 продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і працевлаштований, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду 4.04.2017 року до 30.06.2020 року дня закінчення навчання дитини сторін у зазначеному вище університеті.
Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.
Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 174; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст.141; 182; 183; 198; 199; 200 СК України, ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України, п.17; 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кегічівка, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 1/4 частину з усіх доходів щомісяця в рахунок стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, починаючи з 4.04.2017 року до 30.06.2020 року.
Допустити негайне виконання рішення суду на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :