Справа № 159/1810/17
Провадження № 2/159/697/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Рижко О.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач 16.05.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що 09.02.16 р. між сторонами було укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилась одна спільна дитина: син ОСОБА_3, 18.03.16 р. н.. Зазначає, що сторони проживають окремо, спільна дитина сторін проживає разом з нею. Вона не працює і є непрацездатною, так як здійснює догляд за дитиною до 3 х річного віку. Їй самій важко утримувати дитину сторін. Відповідач спільну дитину сторін добровільно не утримує. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вищезазначеної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила, попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково - в частині суми стягнення в розмірі 500 грн., суду пояснив, що вказана вище неповнолітня дитина є його сином, який перебуває на утриманні позивача. Він не має інших утриманців, інвалідності, має несталий доход та може утримувати дитину шляхом сплати аліментів.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до копії свідоцта про народження дитини сторін, вищезазначена дитина на даний час є неповнолітньою.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну, відповідач добровільно коштів на утримання дитини сторін не надає. В даний час відповідач не працює, хоча є працездатного віку, має несталий доход та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач. Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав. Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з врахуванням позиції відповідача та розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 180 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 11.08.88 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_2, 12.03.89 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, 18.03.16 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п»ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 16.05.17 р. та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1, 11.08.88 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справ, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_4