Номер провадження: 22-ц/785/2298/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Бахірко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на дії державного виконавця, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №1925-н від 07 вересня 2007 року у розмірі 708150,20 доларів США, яка складається - строковий основний борг по кредиту у розмірі 206250,00 доларів США; прострочений основний борг по кредиту у розмірі 189750,00 доларів США; прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01.07.2007 року по 10.07.2013 року у розмірі 201698,84 доларів США; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.10.2009 року по 10.07.2013 року у розмірі 51725,36 доларів США, що складає 413440,80 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.10.2009 року по 10.07.2013 року у розмірі 58726,00 доларів США, що складає 469396,92 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» витрати по оплаті: державного мита у розмірі 1700 гривень, та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 гривень.

У серпні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження посилаючись на те, що на виконання рішення суду, що набрало законної сили,18.12.2013 року Київський райсуд м. Одеси видав виконавчі листи.

ПАТ «Державний ощадний банк України» предявив виконавчі листі до ДВС для примусового виконання.

17.11.2014 року державним виконавцем Першого Київського ВДВС ОМУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, визначених п. 8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

В листопаді 2015 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» повторно предявив виконавчі листі до ДВС для примусового виконання. 19.11.2015 року державний виконавець виніс постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», - пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення. Заявник доводить, що ця обставина є наслідком зміни розміру гривневого еквівалента загального розміру заборгованості ОСОБА_2 у звязку із зміною курсу долара США до національної валюти - гривні.

В червні 2016 року АТ «Ощадбанк» знову звернувся до Відділу примусового виконання рішень Одеського міського управління юстиції щодо примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Постановою від 16.06.2016 року державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», тому як розмір заборгованості перебільшив 10 мільйонів гривень. Примусове виконання виконавчих листів про стягнення боргу, сума якого перевищує 10 мільйонів гривень віднесено законом до компетенції Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

04.08.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявами про примусове виконання виконавчих листів за №2-3598/11, виданих 18.12.2013 року.

05.08.2016 заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-3598/11, виданих 18.12.2013року Київським районним судом м. Одеси, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - пропуск строку на предявлення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено, визнано неправомірною і скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 05.08.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобовязано начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» заяву Публічного Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-3598/11, виданих 18.12.2013 року Київським райсудом м. Одеси.

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року та постановити нову ухвалу якою у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, позовні вимоги задоволені. Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 708150,20 доларів США, вирішено питання судових витрат.

На виконання рішення суду, що набрало законної сили,18.12.2013 року Київський райсуд м. Одеси видав виконавчі листи.

ПАТ «Державний ощадний банк України» предявив виконавчі листі до державної виконавчої служби для примусового виконання. 17.11.2014 року державним виконавцем Першого Київського ВДВС ОМУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, визначених п. 8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

В листопаді 2015 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» повторно предявив виконавчі листі до ДВС для примусового виконання. 19.11.2015 року державний виконавець виніс постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», - пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення. Заявник доводить, що ця обставина є наслідком зміни розміру гривневого еквівалента загального розміру заборгованості ОСОБА_2 у звязку із зміною курсу долара США до національної валюти - гривні.

В червні 2016 року АТ «Ощадбанк» знову звернувся до Відділу примусового виконання рішень ОМУЮ щодо примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Постановою від 16.06.2016 року державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, визначених п. 4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», тому як розмір заборгованості перебільшив 10 мільйонів гривень. Примусове виконання виконавчих листів про стягнення боргу, сума якого перевищує 10 мільйонів гривень віднесено законом до компетенції Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

04.08.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з заявами про примусове виконання виконавчих листів за №2-3598/11, виданих 18.12.2013 року.

05.08.2016 заступник начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-3598/11, виданих 18.12.2013року Київським районним судом м. Одеси, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - пропуск строку на предявлення.

Представник стягувача вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження не відповідає вимогам Закону «Про виконавче провадження, тому як ст..23 названого закону строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються предявленням виконавчого документа до виконання.

Дослідивши викладені обставини суд правильно дійшов висновку, що скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Строки предявлення виконавчих документів до виконання передбачено статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені, відповідно до якої виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання у такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Законом визначено випадки, в яких можуть перериватися строки давності предявлення виконавчого документа до виконання а саме предявленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення ст..23 ЗУ «Про виконавче провадження».

Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюють. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховують.

Як вбачається з наданих до скарги документів, АТ «Ощадбанк» звернувся до органів ДВС з заявою про примусове виконання виконавчих листів, виданих 18.12.2013 року Київським райсудом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів, в установлений Законом строк. У період з листопада місяця 2014 року по серпень 2016 року на заяви стягувача державними виконавцями ДВС винесено 4 постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень. Всі заяви стягувача до органів ДВС про відкриття виконавчого провадження надавались у визначені законом строки.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення процесуальних прав ОСОБА_2 щодо неналежного його сповіщення про розгляд справи, як на підстави для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_5