Справа № 645/6005/16-ц
Провадження № 2/645/924/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Горпинич О.В.,

за участю секретаря Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 09 вересня 2011 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року було розірвано. Від подружнього життя з відповідачем мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач з 2016 року не регулярно надає допомогу на його утримання. Також позивач зазначала, що ОСОБА_2 інших дітей не має, працездатний, у звязку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1500, 00 грн. підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, а також додатково пояснила, що дитина проживає разом із нею. Дитині необхідно купувати одяг, продукти харчування, ліки в разі хвороби, проте самостійно забезпечити дитину всім необхідним їй важко. Крім того зазначала, що нею було подано до Фрунзенського районного суду м. Харкова позов в якому остаточно просила визначити місце проживання дитини разом з нею та змінити спосіб участі батька у вихованні дитини.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи в звязку із його відїздом за межі м. Харкова.

Проте, слід зауважити, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року). Строки, встановлені ЦПК України є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Зазначене є завданням цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про стягнення аліментів - одного місяця. Враховуючи положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., а також той факт, що справа перебуває в провадженні суду з грудня 2016 року, суд визнає неповажними причини неявки відповідача та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження Серії І-ВЛ № 453492, виданого повторно 15 вересня 2016 року Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно розяснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні встановлено, що дитина ОСОБА_3 мешкає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 184 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Відомостей щодо наявності проблем зі станом здоровя у відповідача суду не надано.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1 426 гривень.

Відповідно до ст. 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обовязки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства вцілому. Оскільки діючим законодавством покладений обовязок по утриманню неповнолітніх дітей на батьків, то обовязок забезпечити гідний рівень життя дітей лежить на обох батьках.

Враховуючи рівний обовязок батьків щодо утримання дитини, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 16 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 в межах суми виплати 1000 грн. за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід державний судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -