Справа №469/1626/16-ц 07.07.2017 07.07.2017 07.07.2017
Провадження №22-ц/784/1523/17
справа № 469/1626/16-ц Головуючий у першій інстанції: Гапоненко Н.О.
провадження № 22ц/784/1523/2017 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

07 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Шагай О.А.,

за участі: представника стягувача ОСОБА_3,

державного виконавця Опяти Ю.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року

за скаргою

публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») про визнання бездіяльності державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Березанський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області) неправомірною та скасування постанови державного виконавця,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся зі скаргою, яку в подальшому уточнив, про визнання бездіяльності начальника Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Опяти Ю.Ю. неправомірною та скасування постанови.

Скаржник зазначав, що 29 жовтня 2010 року на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року, було видано виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_5, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 який спрямований на примусове виконання до Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, та за яким 20 січня 2015 року відкрито виконавче провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

Між тим, начальник Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Опята Ю.Ю. безпідставно не зупинив виконавче провадження в зв'язку зі смертю боржника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент винесення постанови (далі - Закон № 606-XIV).

Посилаючись на викладене, скаржник просив визнати таку бездіяльність неправомірною.

Крім того, 24 листопада 2016 року начальником Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за правилами п. 3 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) у зв'язку зі смертю боржника.

Вважаючи, що виконавче провадження мало бути зупинено за правилами Закону № 606-XIV, скаржник просив скасувати постанову від 24 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження як незаконну.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 385 ЦПК України особи, які вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права і свободи, мають право подати скаргу до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав і свобод.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Березанському РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходився виконавчий лист про примусове виконання рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2010 року, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_5, а саме житловий будинок АДРЕСА_1

20 січня 2015 року заступником начальника Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Опята Ю.Ю., який діяв як державний виконавець, було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом № 46119229 (а.с. 114).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла (а.с. 117).

В судовому засіданні Опята Ю.Ю. пояснив, що дізнався про смерть боржниці ОСОБА_5 ще наприкінці квітня, на початку травня 2016 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 606-XIV, який діяв на час смерті боржника, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Між тим, державний виконавець, достовірно знаючи про смерть боржника, не виконав вимоги п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 606-XIV та не зупинив виконавче провадження.

За таких обставин та враховуючи, що така бездіяльність призвела до порушення прав стягувача щодо своєчасного визначення правонаступників боржника, колегія суддів вважає, що вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не зупинення виконавчого провадження № 46119229 в зв'язку зі смертю боржника, підлягають задоволенню.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, постановив ухвалу в частині вимог про визнання бездіяльності неправомірною з порушенням норм процесуального права, ухвала в цій частині підлягає скасуванню на підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України, з постановленням нової ухвали про задоволення таких вимог.

Водночас, відмовляючи в скасуванні постанови державного виконавця від 24 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження, суд дійшов обґрунтованого висновку, що такі дії державного виконавця є правомірними.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ, який набрав чинності 5 жовтня 2016 року, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно п. 7 розділу XIII Закону № 1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, ухвалюючи постанову про закінчення спірного виконавчого провадження в зв'язку зі смертю боржника, державний виконавець керувався вимогами Закону № 1404-VІІІ, який був чинним на момент здійснення цієї виконавчої дії.

Доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем закінчено виконавче провадження з порушенням чинного законодавства, ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень Закону № 1404-VІІІ, що регулює спірні правовідносини, а тому не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції в частині вимог про скасування постанови державного виконавця постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без зміни на підставі п. 1 ст. 312 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з Березанського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню 800 грн. судового збору, з урахуванням пропорційності задоволених вимог скарги та розміру судового збору, сплаченого апелянтом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року в частині вимог про визнання бездіяльності неправомірною скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в частині вимог про визнання бездіяльності неправомірною задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо не зупинення виконавчого провадження № 46119229 в зв'язку зі смертю боржника.

Ухвалу в частині вимог про скасування постанови державного виконавця залишити без зміни.

Стягнути з Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 800 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська