Справа № 541/1197/17
Провадження № 4-с/541/14/2017
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої, судді - Куцин В. М.,

з участю секретаря - Борисенко М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород скаргу на дії державної виконавчої служби

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2016 року керівник Миргородської місцевої прокуратури звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_1, яким 23.02.2017 року прийнято рішення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду від 06.06.2016 року № 1 -кп/541/82/2016 виданого 05.10.2016 Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 Єдуарда Владиславовича на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 9271,80 грн. на підставі п. 8 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з несплатою авансового внеску. Вказане рішення вважає незаконним,так як прийнято державним виконавцем без врахування положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий лист у справі подано державним органом та на виконання рішення про стягнення збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того державний виконавець не повідомив Миргородську місцеву прокуратуру про прийняте рішення, направивши повідомлення лише на адресу Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського незважаючи на те що в інтересах стягувача діяв прокурор як при предявленні позову в кримінальному провадженні так і при зверненні виконавчого листа до виконання. Про прийняте державним виконавцем рішення прокуратурі стало відомо 30.05.2017 з повідомлення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, тому строк оскарження рішення державного виконавця заявником встановлений ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин і має бути поновлений судом.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3, просила поновити строк звернення до суду із скаргою, як пропущений з поважних причин, оскільки про оскаржуване рішення прокуратурі стало відомо 30.05.2017року. Скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у скарзі при цьому наголошувала що державним виконавцем при прийнятті рішення про повернення виконавчого листа грубо порушені положення ч.2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Субєкт оскарження, державний виконавець Миргородського міськрайонного відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заперечення де просила скаргу розглянути без її участі та зазначала, що рішення державного виконавця є законним, оскільки стягувачем до виконавчого листа не було додано будь-яких документів що підтверджують звільнення стягувача від сплати авансового внеску. Також вказувала, що відсутні підстави для поновлення скаржнику строку звернення до суду, оскільки оскаржуване повідомлення направлено на адресу зазначеного у виконавчому листі стягувача - Полтавську обласну клінічну лікарню ім. М.В. Скліфосовського і останній не звернувся із скаргою до суду в установлені законом строки, скаржник не є стороною виконавчого провадження (а.с.21-23) .

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.06.2016 задоволено позов прокурора Миргородської місцевої прокуратури в інтересах Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського та стягнуто з ОСОБА_2 у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського 9271,80 грн.(а. с. 4-8).

20.01.2017 Миргородською місцевою прокуратурою до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» направлено заяву про прийняття до виконання виконавчого листа № 1 -кп/541/82/2016 виданого 05.10.2016 Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 Єдуарда Владиславовича на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 9271,80 грн.(а.с.10-11).

30.05.2017 до Миргородської місцевої прокуратури з Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського надійшло повідомлення про те, що головним державним виконавцем Миргородського МРВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з несплатою авансового внеску (а.с.12-13).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як зазначено у ст.ст. 1,6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців. Систему органів примусового виконання рішень становлять органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обовязковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України за її межами (ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України).

За ч. І ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець (розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Частиною 2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено ,що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями серед іншого про: про стягнення збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Державний орган - це одна особа або організована група осіб, спеціально призначені для реалізації державної влади в передбачених законом випадках. До числа державних органів відноситься у тому числі і прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

Оскільки судом встановлено, що оскаржуване рішення державного виконавця, (повідомлення головного державного виконавця Миргородського МРВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області Мальченко Т.О. про повернення виконавчого документа, виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду від 06.06.2016 року про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину) поверненя стягувачу без прийняття до виконання від 23.02.2017 року), прийняте без врахування положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий лист у справі подано державним органом та на виконання рішення про стягнення збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець мав керуватись положеннями ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює пільги щодо сплати авансового внеску у правовідносинах, щодо яких видано виконавчий лист.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться

до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скарга на рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що до Миргородської місцевої прокуратури інформація про повернення виконавчого документа або повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.02.2017 з Миргородського МРВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області не надходили.

Скаржнику, Миргородській місцевій прокуратурі про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання стало відомо 30.05.2017, із скаргою до суду скаржник звернувся 06.06.2017 року, отже строк на оскарження рішення державного виконавця Миргородського МРВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню.

Суд не може прийняти до уваги заперечення державного виконавця, виходячи з вищенаведених обґрунтувань підстав задоволення скарги та поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст.383 ЦПК України, ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ :

Скаргу керівника Миргородської місцевої прокуратури задовольнити.

Поновити строк на звернення до суду із скаргою про визнання неправомірним та скасування рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 23.02.2017 року.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Миргородського МРВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області Мальченко Т.О. про повернення виконавчого документа (виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду від 06.06.2016 року про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину) стягувачу без прийняття до виконання від 23.02.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ В. М. КУЦИН

ОСОБА_4