Справа № 691/592/17
Провадження № 2/691/380/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі:

судді Черненка В.О.

при секретарі Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 1-кп/691/83/16, справа № 691/352/16-к відносно ОСОБА_2 Вироком Городищенського районного суду від 20.07.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили. В результаті скоєння останнім злочину, було завдано шкоди її здоровю, зокрема невідшкодованою залишилася матеріальна шкода у сумі 1824, 24 гривні. Окрім матеріальної, їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 100000,00 гривень. Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду у сумі 1824 гривні 24 копійки та моральну шкоду у сумі 100000 гривень 00 копійок. Також, просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач та її представник відмовились від стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 1824, 24 гривні, оскільки останній добровільно відшкодував вказану шкоду. В іншій частині позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково.

Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає наступне.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2016 року, вироком Городищенського районого суду, який на даний час набрав законої сили, ОСОБА_2 був визнаний винним та засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як встановлено вказаним вироком суду, ОСОБА_2, 04.11.2015 року, близько 08 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-21115», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ - Знам'янка, в правій смузі руху, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, знаходячись на 154 км.+320 м. вказаної автодороги, перед початком зміни напрямку руху, виконання обгону навантажувача «JСВ», реєстраційний номер НОМЕР_2, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, по зустрічній смузі руху. Унаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди, її учасники отримали тілесні ушкодження. Зокрема, пасажир автомобіля «ВАЗ-2121», реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з висновком судово - медичної експертизи № 02-01/282 від 04.03.2016 року, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, у вигляді перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 2, закритого уламкового перелому фаланг третього, четвертого пальців лівої стопи. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ-21115», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, а саме вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/350 від 23.03.2016 року, знаходяться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_4, заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень та спричинення ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Оскільки, позивач відмовилася від стягнення з відповідача майнової шкоди, так як останній її відшкодував у повному обсязі, тому суд позов у цій частині не розглядає.

Щодо вимог в частині моральної шкоди, то відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру грошового відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні була допитана сама позивач, яка бала потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, досліджені письмові докази та допитані свідки. Зокрема, судом встановлено, що на момент, коли сталося ДТП, ОСОБА_1 була вагітна, та, як наслідок, після цього, у звязку з небезпекою переривання вагітності, знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Городищенське РТМО», що підтверджується випискою із історії хвороби, та була змушена приймати препарати, що могли негативно вплинути на її плід. Окрім того, під час її лікування, вдома залишився її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який до ДТП перебував на грудному годуванні, що було стресом як для позивача, так і для її сина. ОСОБА_1 була вимушена просити чужу людину доглядати сина, оскільки її мати та чоловік були біля неї у лікарні, допомагаючи та забезпечуючи усім необхідним. Від отриманих травм вона понад три тижні не могла вживати звичайну їжу, вставати з ліжка, що підтверджується відповідними записами лікаря-невролога у медичній картці.

Окрім того, у звязку з отриманою травмою носа, що спричинила деформацію кісток і переділки носа, вона потребує планового оперативного лікування в умовах ЛОР-відділення КЗ «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради», що підтверджується копією довідки лікаря від 07.04.2016 року та записом лікаря-хірурга у медичній картці. Також, за рекомендацією лікаря-дерматолога, ОСОБА_1 необхідна консультація хірурга щодо рубця, який локалізується на шкірі носа та частково лоба, що підтверджується довідкою від 07.04.2016 року, а за рекомендацією лікаря ТОВ «Медичний центр «Славутич» у м. Черкаси, їй необхідне оперативне лікування з приводу посттравматичної деформації носу та пост травматичних рубців носу, що підтверджується копією довідки вказаного закладу від 08.4.2016 року № 11.

Таким чином, як вбачається з вище викладеного, звичний уклад життя ОСОБА_1 після ДТП, котра сталася 04.11.2015 року, був порушений, вона зазнала стресу та душевних страждань, що повністю доведено у судовому засіданні.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу, винними діями відповідача, спричинена певна моральна шкода, але розмір грошового відшкодування цієї шкоди в сумі 100000 гривень, позивачем значно завищений, а тому його слід зменшити.

Так, врахувавши пояснення позивача та докази, які нею надані, пояснення відповідача, його особу та обставини кримінальної справи, зокрема те, що злочин був скоєний з необережності, те, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, його доходи, які підтверджені довідкою з місця роботи, а також те, що відповідач, на даний час, продовжує виплачувати спричинену шкоду іншому потерпілому в даному кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 гривень не відповідає принципам розумності та справедливості, а є значно завищеним, та вважає, за необхідне визначити розмір моральної шкоди, розумне, справедливе та виважене відшкодування якої в грошовому еквіваленті буде становити 50000 гривень.

На підставі ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати останньої на правову допомогу в розмірі 2200 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1167 ЦК України, , ст. ст. 4, 10, 11, 13, 14, 60, 61, 84, 88, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1, кошти в розмірі 50000 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки АДРЕСА_1, витрати останньої на правову допомогу в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк, з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 07.07.2017 року.

Суддя ОСОБА_7