АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року

в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним правочином.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2013 року, позов задоволено публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» (надалі - ПАТ «КБ«Експобанк»). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором кредиту, в сумі 2867178 грн. 31 коп., вирішено питання судових витрат.

У лютому 2017 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» (надалі - ТОВ «ФК «Депт Фінанс») звернувся в суд із заявою про заміну сторони в виконавчому провадженні з ПАТ «КБ«Експобанк» на ТОВ «ФК «Депт Фінанс», у зв'язку із відступленням права вимоги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Депт Фінанс».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу нового змісту про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2013 року, позов задоволено ПАТ «КБ«Експобанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором кредиту, в сумі 2867178 грн. 31 коп., вирішено питання судових витрат (а.с.157, 198, 218 т.1).

Встановлено, що 24 квітня 2013 року на виконання рішення суду від 19 липня 2012 року, Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-5014/11 у вказаній справі, яким із боржника стягнуто на користь ПАТ «КБ«Експобанк» заборгованість за кредитним договором, в сумі 2 862 178 грн. 31 коп., та судові витрати, пов'язані із розглядом справи (а.с.12 т.2).

Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 02 квітня 2015 року, на підставі вказаного виконавчого документа відкрито виконавче провадження № 47124295 (а.с.13 т.2).

Крім того, із матеріалів справи також вбачається, що 24 січня 2017 року, між ТОВ «ФК «Депт Фінанс» та ПАТ «КБ«Експобанк» укладено договір № 30 про відступлення прав вимоги, на підставі якого, згідно акта приймання-передачі судових справ від 24 січня 2017 року, первісний кредитор передав судові справи, а новий кредитор прийняв судові справи, у тому числі, судову справу відносно боржника, про що останню також було повідомлено (а.с.232 т.1, 4-9 т.2).

Задовольняючи заяву районний суд виходив з того, що ТОВ «ФК «Депт Фінанс» набуто право вимоги у визначеному законом порядку.

Колегія суддів визнає зазначені висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припиненні юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до врахування судами під час розгляду аналогічних справ.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір відступлення права вимоги містить загальні умови сторін, без визначення боржників право вимоги до яких передається, розмір заборгованості та інших необхідних відомостей , що потребують дослідження під час вирішення питання про заміну сторони, колегія суддів визнає такими, що не спростовують переходу права вимоги від ПАТ «КБ«Експобанк» до ТОВ «ФК «Депт Фінанс» та правомірність зміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав до задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Справа судом розглянута у відповідності до вимог матеріального й процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2-5014/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7124/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.