Справа № 308/4801/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11.07.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 Ужгородської державної нотаріальної контори та Радванського каменедробильного заводу про скасування державної реєстрації прав, а саме заборони щодо житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 Ужгородської державної нотаріальної контори та Радванського каменедробильного заводу про скасування державної реєстрації прав, а саме заборони щодо житлового будинку.

Позовні вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на початку березня 2017 року, маючи намір здійснити оформлення прав власності на будинок по вул. С. Разіна, 14 в м. Ужгороді Закарпатської області, з метою здійснення в подальшому дарування будинку та з метою оформлення перед цим спадкового майна за померлою матірю ОСОБА_4, яка померла 23.02.2005 pоку, звернувся в ОСОБА_3 Ужгородську державну нотаріальну контору.

Зазначає, що у вказаному будинку № 14 по вул. С. Разіна в м. Ужгороді Закарпатської області йому вже належить частка в розмірі 1/6 за померлим батьком ОСОБА_5 (помер 03.04.1995 року), решта: 5/6 ще оформлено на його померлих батьків, з них 4/6 за матірю (ОСОБА_4, померла 23.02.2005 pоку), 1/6 за батьком (ОСОБА_6, помер 03.04.1995 року), що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.10.2003 року № 1875920.

Однак, в ОСОБА_3 Ужгородській державній нотаріальній конторі йому було повідомлено шляхом видачі довідки від 16.03.2017 року № 227/01-16 про наступне, що згідно з архівними даними Реєстру для реєстрації заборон за 1957 рік та алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна з 1946 по 1991 року на підставі «извещения радванского камнедробильного завода по случаю выдачи ссуды 7000 руб.» (дослівно) порядковий номер (коментарий) № 1566 від 25.07.1957 р. реєстратором ОСОБА_3 ужгородською держнотконторою 25.07.1957 р. було зареєстровано заборону (архівний запис) на житловий будинок за адресою: м. Ужгород, вул. Ст. Разіна, № 14 на прізвище ОСОБА_6 (реєстраційний номер обтяження 3816871 від 02.10.2006 р.).

Також йому повідомили, що вказана обставина перешкоджає йому на даний час у відчуженні належної йому частки в будинку чи після оформлення прав власності в цілому на будинок у порядку спадкування, перешкодить в подальшому відчуженні в цілому будинку.

Вказує, що адвокат за укладеним договором про надання правової допомоги отримав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 19.03.2017 р. № 82784780.

З вказаної довідки, а саме з розділу «Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна», слідує: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3816871; зареєстровано: 02.10.2006 14:30:25 за № 3816871 реєстратором: ОСОБА_3 ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, (03122) 4-37-16. 4-37- 57, 4-38-72; підстава обтяження: повідомлення б/н, 25.07.1957, не вказано, за реєстром; обєкт обтяження: будинок, м. Ужгород вул. Разіна буд. 14, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Разіна Є., будинок 14; власник: ОСОБА_6; додаткові дані: Архівний номер: 656194LVOV31, Архівна дата: 10.08.1998, Дата виникнення: 25.07.1957, № реєстра: 16112-208, внутр. № 4801D02В29ЕF49306В4С, комментарий: 1566-260.

Крім того, вказує, що за адвокатським запитом було отримано інформацію з Головного управління статистики у Закарпатській області з приводу наявності реєстрації в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій (ЄДРПОУ) юридичної особи за найменуванням: Радванський камнедробильний завод (на російській мові Радванский камнедробильный завод), її засновників, місцезнаходження, правонаступників в разі припинення вказаної юридичної особи.

З відповіді вказаної установи від 20.03.2017 року слідує, що за обліковими даними бази Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) субєкт господарювання Радванский камнедробильный завод з часу ведення ЄДРПОУ (1996 рік) та станом на 20.03.2017 року не значиться.

За адвокатським запитом до Комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» було отримано після ознайомлення з інвентарною справою на будинок № 14 по вул. Є. Разіна в м. Ужгороді Закарпатської області, створеними КП «БТІ м. Ужгорода», копії свідоцтв: 1) про право особистої власності на жилий будинок від 27.12.1991 року на імя ОСОБА_6; 2) про право власності на частку в спільному майні подружжя від 18.09.1996 року № 1-2016; 3) про право на спадщину за законом від 18.09.1996 року № 1-2017.

Зазначає, що вказані документи в повному обсязі підтверджують дані, зазначені у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.10.2003 року № 1875920.

Вважає, що вказана заборона відчуження порушує його права та охоронювані законом інтереси в частині вільного розпорядження належним йому майном.

З посиланням на викладене позивач просить суд скасувати державну реєстрацію прав, а саме заборону (архівний запис) щодо житлового будинку № 14 по вул. С. Разіна в м. Ужгороді Закарпатської області, яка була зареєстрована 02.10.2006 року о 14:30:25 за реєстраційним номером обтяження № 3816871 реєстратором: ОСОБА_3 Ужгородською державною нотаріальною конторою згідно з архівними даними Реєстру для реєстрації заборон за 1957 рік та алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна з 1946 по 1991 року на підставі «извещения радванского камнедробильного завода по случаю выдачи ссуды 7000 руб» (дослівно) порядковий номер (коментарий) № 1566 від 25.07.1957 року реєстратором ОСОБА_3 ужгородською держнотконторою 25.07.1957 року на прізвище ОСОБА_6, (додаткові дані: архівний номер: 656194LVOV31, архівна дата: 10.08.1998, дата виникнення: 25.07.1957, № реєстра: 16112-208, внутр. № 4801D02В29ЕF49306В4С, комментарий: 1566-260).

У судове засідання позивач не зявився, однак його представник адвокат ОСОБА_2 подав заяву від 11.07.2017 року про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. До заяви долучив виписку з газети «Урядовий курєр», № 108 (5977) від 14.06.2017 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 Ужгородської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Відповідач Радванський каменедробильний завод в судове засідання не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі (газета «Урядовий курєр», № 108 (5977) від 14.06.2017 року), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

За ч. 9 ст. 76 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності належить частка в розмірі 1/6 будинку № 14 по вул. С. Разіна в м. Ужгороді Закарпатської області на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-2017 від 18.09.1996 року, виданого ОСОБА_3 Ужгородською держнотконторою. Інша частина зазначеного будинку, а саме 4/6 належить матері позивача ОСОБА_4, яка померла 23.02.2005 pоку, та частка в розмірі 1/6 батьку позивача ОСОБА_6, який помер 03.04.1995 року, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.10.2003 року № 1875920, свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 15-18, 28).

Довідкою, виданою ОСОБА_3 Ужгородською державною нотаріальною конторою № 227/01-16 від 16.03.2017 року, стверджується, що згідно з архівними даними Реєстру для реєстрації заборон за 1957 рік та алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна з 1946 по 1991 року на підставі «извещения радванского камнедробильного завода по случаю выдачи ссуды 7000 руб.» (дослівно) порядковий номер (коментарий) № 1566 від 25.07.1957 року реєстратором ОСОБА_3 ужгородською держнотконторою 25.07.1957 року було зареєстровано заборону (архівний запис) на житловий будинок за адресою: м. Ужгород, вул. Ст. Разіна, № 14 на прізвище ОСОБА_6 (реєстраційний номер обтяження 3816871 від 02.10.2006 р.) (а.с. 19).

Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 82784780 від 19.03.2017 року, а саме, розділу відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, наявний наступний запис: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3816871; зареєстровано: 02.10.2006 14:30:25 за № 3816871 реєстратором: ОСОБА_3 Ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, (03122) 4-37-16, 4-37- 57, 4-38-72; підстава обтяження: повідомлення б/н, 25.07.1957, не вказано, за реєстром; обєкт обтяження: будинок, м. Ужгород вул. Разіна буд. 14 , состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Разіна Є., будинок 14; власник: ОСОБА_6; додаткові дані: Архівний номер: 656194LVOV311, Архівна дата: 10.08.1998, Дата виникнення: 25.07.1957, № реєстра: 16112-208, внутр. № 4801D02В29ЕF49306В4C, комментарий: 1566-260 (а.с. 21, 22).

Відповідно до інформації з Головного управління статистики у Закарпатській області, наданої у листі «Про надання інформації» від 20.03.2017 року № 03.5-07/53/963, за обліковими даними бази Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) субєкт господарювання Радванский камнедробильный завод з часу ведення ЄДРПОУ (1996 рік) та станом на 20.03.2017 року не значиться (а.с. 24).

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

При цьому відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.

Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

За приписами ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 та ч. 2 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ст. 386 ч. 2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом позивач, як власник житлового будинку № 14 по вул. С. Разіна в м. Ужгород, має намір оформити право власності на належне йому нерухоме майно з метою здійснення в подальшому дарування будинку та оформити спадкове майно за померлою матірю ОСОБА_4, проте наявність накладеної заборони на відчуження вказаного будинку перешкоджає йому у цьому.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10 червня 1999 року № 364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на обєкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на обєкти нерухомого майна.

За ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. п. 5.1 п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна житлового будинку № 14 по вул. С. Разіна в м. Ужгороді Закарпатської області порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном.

Враховуючи наведене та те, що відповідач ОСОБА_3 Ужгородська державна нотаріальна контора як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження обєкта нерухомого майна, субєкт господарювання Радванский камнедробильный завод з часу ведення ЄДРПОУ та станом на 20.03.2017 року не значиться, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 209, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 Ужгородської державної нотаріальної контори та Радванського каменедробильного заводу про скасування державної реєстрації прав, а саме заборони щодо житлового будинку задовольнити повністю.

Скасувати державну реєстрацію прав, а саме заборону (архівний запис) щодо житлового будинку № 14 по вул. С. Разіна в м. Ужгороді Закарпатської області, яка була зареєстрована 02.10.2006 року о 14:30:25 за реєстраційним номером обтяження № 3816871 реєстратором: ОСОБА_3 ужгородською державною нотаріальною конторою згідно архівних даних Реєстру для реєстрації заборон за 1957 рік та алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна з 1946 по 1991 року на підставі «извещения радванского камнедробильного завода по случаю выдачи ссуды 7000 руб» (дослівно) порядковий номер (коментарий) № 1566 від 25.07.1957 року реєстратором ОСОБА_3 Ужгородською держнотконторою 25.07.1957 року на прізвище ОСОБА_6 (додаткові дані: архівний номер: 656194LVOV31, архівна дата: 10.08.1998, дата виникнення: 25.07.1957, № реєстра: 16112-208, внутр. № 4801D02В29ЕF49306В4С, комментарий: 1566-260).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик