Справа №: 343/1116/17
Провадження №: 2-з/0343/11/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 липня 2017 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Андрусів І. М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання в формально спільному сумісному майні подружжя права власності, про поділ іншої частини майна подружжя та про визнання договору купівлі -продажу із державною реєстрацією права власності на частину майна подружжя удаваним та фіктивним.

12.01.2017 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на нежитлове приміщення магазину за адресою м. Долина пр. Незалежності, 12, загальною площею 73,1 кв.м; заборонити здійснювати будь-які дії на предмет будь-якого відчуження чи внесення в заставу (іпотеку) торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м. за адресою пр. Незалежності, 10 в м. Долина.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п.4 вказаної вище постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник в обгрунтування зазначила, що "позовні вимоги підлягають забезпеченню, щоби рішення суду було виконуваним і не потрібно було б витрачати масу часу та коштів на повернення стану нерухомого майна, який може трапитись, до того стану, в якому це майно перебуває на момент пред"явлення позову".

У відповідності до п.1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

З позовної заяви встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу являється власником спірного приміщення магазину за адресою м. Долина по пр. Незалежності, 12, загальною площею 73,1 кв.м., яке позивачка після визнання вказаного договору нікчемним, просить визнати як спільну сумісну власність з ОСОБА_2.

Згідно світлокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідач ОСОБА_2 є власником торгово-офісного приміщення площею 89,3 кв.м. по пр.Незалежнсті,10 в м. Долина, на 1/2 частку якого позивачка просить визнати право власності, як на майно, набуте під час шлюбу.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Про те, чи укладались шлюбні договори, або ж була домовленість між подружжям, матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача, поновлення порушеного права в майбутньому в разі задоволення позовних вимог, а вид забезпечення позову повинен бути співмірним із заявленими позивачами вимогами, суд приходить до переконання про задоволення заяви про забезпечення позову частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання в формально спільному сумісному майні подружжя права власності- задовольнити часковово.

Накласти арешт на 1/2 частину нежитлового прміщення магазину за адресою м. Долина проспект Незалежності, 12 Івано-Франківської області загальною площею 73,1 кв.м.

Заборнити здійснювати дії на предмет будь-якого відчуження чи внесення в заставу (іпотеку) 1/2 частини торгово-офісного приміщення загальною площею 89,3 кв.м. за адресою м. Долина, пр. Нензалежності, 10 Іваано-Франківської області.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Боржники: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_2, вул. Грушевського, 16, с. Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області;

ОСОБА_3 с. Тисів,вул. Грушевського, 16, Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Виконання ухвали доручити Долинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

За правилами ч.9 ст.153 ЦПК України допустити негайне виконання ухвали про забезпечення позову в порядку, встановленому для виконання судових рішень, що передбачено ст. 367 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів після отримання копії ухвали до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: