Номер провадження: 22-ц/785/148/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Станкевича В.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Імені 28 Червня» про відшкодування збитків та звільнення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Імені 28 Червня» про відшкодування збитків та звільнення земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подала до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 рокута ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Імені 28 Червня» суму збитків та моральну шкоду, зобовязати відповідача повернути належну ОСОБА_2 земельну ділянку №49 у масиві №1-А, загальною площею 0,37 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

До суду апеляційної інстанції сторони не зявилися, хоча повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74-77 ЦПК України.

Відповідно до ст. 305 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст.. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки № 49,18, масив №1а, 2г, загальною площею 4,52 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, на підставі державного про право приватної власності на землю серії ОД №000383.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13.03.2013 року, складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, ВАТ «Імені 28 червня», використовує земельні ділянки в масивах «3-4в», « 1с», « 12-б», « 4-б», « 2г», « 1вп», « 1а», « 2а» на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району, які належать громадянам, згідно державних актів на право приватної власності під багаторічні насадження та, зокрема ОСОБА_2 За вищезазначеними ділянками не вживаються заходи боротьби з бур'янами, відсутні договори оренди земельних ділянок між власниками багаторічних насаджень та землевласниками, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Згідно акту визначення збитків власникам земельних ділянок, занятих багаторічними насадженнями ВАТ «Імені 28 червня» від 13.03.2013, затвердженого розпорядженням голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15.03.2013 № 61/А-2013 багаторічні насадження, розміщені на землях заявників у відповідності до вимог Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 року за № 290/96 ВР були, як майно передані на баланс новоствореного у 2001 році Акціонерного товариству «Імені 28 червня».

В результаті безгосподарності та бездіяльності ВАТ «Імені 28 червня» всі багаторічні насадження загинули або зріджені до такого стану, що потребують викорчовування та списання, про що свідчать акти обстеження багаторічних насаджень від 16.07.2010 року, від 25.05.2011 року, від 01.06.2011 року.

Обстеження багаторічних насаджень, проведене комісією на момент складання цього акту, на масивах « 3-4в», « 1 с», « 12 б», « 4 б», « 2 г», та «1 вп», « 1 а», « 2 а» свідчать про подальше погіршення стану цих насаджень і характеризується ще більшим їх зрідженням та масовим заселенням чагарників та акацій.

Згідно ст.79 ЗК України, ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, на водні обєкти , ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий обєкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки, отже, з часу передачі земельних ділянок у власність фізичних осіб останні стали відповідно і власниками багаторічних насаджень.

Відповідно до положень ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підстави і порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені ст.ст.156, 157 ЗК України.

Відповідно до ст.156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За правилами ч.ч.1,2 ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі: Порядок). Згідно з положеннями цього Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (п.1).

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2). Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (п.5).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести за допомогою належних та допустимих доказів, передбачених ст..ст. 57-59 ЦПК України ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що фактичні обставини справи жодним чином не доводять того, що відповідальність за недодержання вимог земельного законодавства можна покласти саме на ВАТ "Імені 28 червня", не є вони і доказом того, що спірна земельна ділянка перебуває у їх користуванні.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, які підтверджують, що землекористувачем земельної ділянки, був саме відповідач ВАТ «імені 28 червня» у зв'язку з чим позивачка не мала можливості використовувати належну їй земельну ділянку за своїм розсудом для отримання доходів, також не надано відповідних доказів в підтвердження доводів позивача про те, що вона бажала обробляти земельну ділянку, а відповідач їй в цьому перешкоджав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки той лише факт, що багаторічні насадження були передані на баланс відповідача не може служити підставою на покладення на відповідача цивільно- правової відповідальності, так як баланс підприємств ( організацій) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та не свідчить про знаходження майна у власності ( володінні) підприємства ( організації).

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у Постанові від 25.02.2015 року при розгляді справи № 6-14цс15.

Крім того, позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів того, що їй спричинено матеріальну так і моральну шкоди, тому, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів того, що відповідач припинив землекористування на належних позивачу земельних ділянках та прояв зі сторони відповідача повної господарської бездіяльності є неспроможними з огляду на те , що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач взагалі користувався зазначеними земельними ділянками після набуття позивачем права власності на них.

Інші обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, тому, висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 305, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Імені 28 Червня» про відшкодування збитків та звільнення земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_3