Дата документу 04.07.2017
Справа № 334/4235/17
Провадження № 6/334/306/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1. В поданні зазначивши, що на виконанні у відділі перебувають два виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого напису №5922 віданого 29.10.2015 рокуБондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 87200,10 грн.

04.03.2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

ОСОБА_3 разом з вимогою державного виконавця, зявитися до відділу, надіслано сторонам для виконання та для відома.

Згідно довідки ДПС України, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за боржником не зареєстровано відкритих рахунків. Згідно відповіді УФПУ України про осіб-боржників, які працюютьза трудовими та цивільно-правовими договорами, про останє місце роботи боржника інформація відсутня.

Відповідно довідки бази даних АІС «Автомобіль» за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником зареєстровано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але потрапити в будинок та здійснити перевірку майнового стану було неможливо у звязку з тим, що боржник до оселі державного виконавця не впустив, про що було складено акт державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст..376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

В той же час, статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За положеннями ч.1, 2, 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належить боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Приписами п. 9 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення мотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_4 29.10.2015 був виданий виконавчий напис відносно ОСОБА_2.

04.03.2016 року державним виконавцем Москаленко Є.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50408289 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» суми в розмірі 87200,10 грн..

Однак матеріали справи не містять доказів, того що вимога або виклик направлявся на адресу боржника.

Крім того, матеріали не містять підтвердження про вручення боржнику ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, не надано і реєстру про відправлення листа з повідомленням на адресу боржика.

Згідно довідки ДПС України, про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за боржником не зареєстровано відкритих рахунків. Згідно відповіді УФПУ України про осіб-боржників, які працюютьза трудовими та цивільно-правовими договорами, про останє місце роботи боржника інформація відсутня.

Відповідно довідки бази даних АІС «Автомобіль» за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації державним виконавцем було здійснено тільки 1 раз вихід за адресою: АДРЕСА_1, але потрапити в будинок та здійснити перевірку майнового стану було неможливо у звязку з тим, що двері ніхто не відчинив, про що державним виконавцем був складений акт від 10.04.2017р.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволенні подання державного виконавця відмовити, оскільки подання державного виконавця не містить підстав для примусового проникнення в житло, а вчинені державним виконавцем дії у виконавчому провадженні ВП №50408289 по виконанню виконавчого напису №5922 виданого 29.10.2015 р. приватним нотаріусом ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 87200,10 грн. не є достатніми та такими, що дають підстави для вирішення питання щодо примусового проникнення до житла.

Керуючись ст.. 30 Конституції України, ст..376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 Валерійоивча, за адресою АДРЕСА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Баруліна Т. Є.