Справа № 495/2901/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області - судді Шевчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

У порядку забезпечення позову ОСОБА_1 16.05.2017 року звернулася до суду с заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: вул.. Інтернатна, 17 в с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області, оскільки відповідач може на власний розсуд розпорядитися вищевказаним майном, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено : 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи той факт, що відповідачем по справі не вжито заходів щодо добровільного поділу спільного майна сторін, суд вважає, що відповідачем можуть бути вчинені дії, які в подальшому можуть утруднити чи унеможливлювати виконання рішення суду.

Житловий будинок, що розташований за адресою: вул.. Інтернатна, 17 в с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області, належить ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності від 11.02.2013 року, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на майно.

Позивачка у своїй заяві вказує, що їй стало відомо про те, що відповідач має намір продати спірне нерухоме майно, але жодних доказів на підтвердження цих фактів не надала, але судом приймається до уваги той факт, що між сторонами існує спір та відповідач не вчинив жодних заходів щодо врегулювання спору, вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України, арешт може бути накладеним лише на майно та кошти, що належать відповідачеві.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: вул.. Інтернатна, 17 в с. Салгани, Білгород-Дністровського району Одеської області .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя