Справа № 361/6384/16-ц
Провадження № 2/361/540/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення.

Позивач зазначала, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2016 року, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою.

У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_3, яка фактично в спірному будинку не проживає більше одного року, та ОСОБА_2, який тривалий час у будинку не проживав, проте, у липні 2016 року вселився, проживає, однак веде аморальний спосіб життя та чинить шкоду будинку. Комунальні послуги відповідачі не сплачують.

23 вересня 2016 року позивач надіслала відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 листа з проханням звільнити вищезазначений житловий будинок, виселитися з нього та знятися з реєстрації місця проживання в строк до 02 жовтня 2016 року, та попередила, що при невиконанні ними її вимог, вона змушена буде звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів із позовом про примусове виселення із будинку та визнання осіб такими, що втратили право користування ним. Вищевказане підтверджується квитанціями про оплату поштового відправлення та описами вкладеного до листів.

Однак, відповідачі проігнорували дане прохання.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, виселити ОСОБА_2 зі спірного житлового будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідачі зазначали, що в спірному житловому будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, вони зареєстровані та проживають з народження, проживали там разом зі своєю бабусею ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7 до їхньої смерті, тому вони не можуть бути визнані такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням та виселеними з нього. Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона є тіткою позивача, а відповідачі онуками сестри, спірний житловий будинок є її батьківщиною власником будинку є позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в будинку не проживають з 2015 року, іноді приїжджали, відповідач ОСОБА_3 за спірним житловим будинком не доглядала, жила у свекрухи в с. Літки Броварського району Київської області, відповідач ОСОБА_2 проживає у іншої своєї бабусі в с. Літки Броварського району Київської області. Житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, не придатний для проживання, там нічого немає, особисті речі свої відповідачі забрали з будинку в 2016 році. Після смерті їхнього батька, відповідачів почали виганяти зі спірного житлового будинку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона є дочкою позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 в спірному житловому будинку не проживає з 2015 року, а відповідач ОСОБА_2 з осені 2016 року, приїжджає до будинку наїздами, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку відповідачем було знято котел та люстри, свідок з позивачем приїжджають до житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, кожного тижня, зараз там ніхто не проживає, речі відповідачів зібрані в одній кімнаті. Вони можуть прийти і забрати їх.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що є сусідкою позивача, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в селі проживає 29 років, відповідачі проживають в спірному житловому будинку з їхнього народження, відповідача ОСОБА_3 свідок бачила в спірному житловому будинку в грудні 2016 року, а відповідач ОСОБА_2 проживав там до кінця листопада, город обробляє позивач ОСОБА_1 та матір відповідачів. Свідок є депутатом сільської ради, позивач з приводу складання акту обстеження житлово-побутових умов до неї не зверталася, а відповідачі зверталися. Відповідачі постійно в житловому будинку не проживають з грудня 2016 року. Відповідач ОСОБА_2 постійно там проживав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що відповідач ОСОБА_3 проживала в спірному житловому будинку до грудня 2016 року, а відповідач ОСОБА_2 проживав там ще в травні 2017 року, де він зараз проживає свідок не знає. Відповідачі проживали в будинку з народження, жити в ньому можна, котел свідок демонтувала, бо він був придбаний за її кошти.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2016 року, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2478, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16 (а.с.9).

Згідно зазначеного свідоцтва, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, успадкований позивачем ОСОБА_1 після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 11 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №348119, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.8).

Згідно довідки про склад сімї форми №3 №755 від 26 жовтня 2016 року, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, та належить позивачу ОСОБА_1, зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.60).

Відповідно до акту встановлення факту місця проживання, складеного 21 березня 2016 року в присутності свідків депутатом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_10, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, проживає, проте не зареєстрована ОСОБА_11 невістка колишньої власниці житлового будинку ОСОБА_6, яка померла 11 листопада 2015 року, з 1995 року по цей час, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають з народження по даний час (а.с.30).

Згідно акту обстеження фактичного місця проживання, складеного депутатом Літківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_12 15 травня 2017 року, та довідки №316 від 19 травня 2017 року, виданої сільським головою Літківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_13, відповідач ОСОБА_3 за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Коцюбинського, 30, не зареєстрована. Факт проживання ОСОБА_3 за даною адресою встановити не вдалося, так як голова господарства ОСОБА_14 депутата сільської ради до житлового будинку не допустив (а.с.100,101).

Відповідно довідки головного лікаря Броварської центральної районної лікарні ОСОБА_15 №1727 від 13.06.2017р., відповідач ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, 30 січня 2017 року була взята на облік по вагітності в жіночу консультацію Броварської центральної районної лікарні, територіально обстежується акушеркою с. Літки, яка має кабінет в приміщенні Літківської медичної амбулаторії.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, враховуючи положення, передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст. ст. 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо користування спірним житловим будинком.

З огляду на вказане, обґрунтованими є вимоги позивача ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу УРСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Право членів сім'ї (зокрема колишніх членів сім'ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї (колишні члени сім'ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди тощо) втрачають право користування цим приміщенням.

З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_3 була прописана в спірному житловому будинку до виникнення спору між сторонами, на даний час проживає разом з чоловіком в с. Літки Броварського району Київської області, тривале не проживання та не користування (з 2015 року, що підтверджується показами свідків в судовому засіданні) спірним будинком, суд приходить до висновку про те, що з часу втрати (не проживання), відповідач втратила право користуватися спірним житловим будинком на відповідній правовій підставі.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, аналіз ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_3 на даний час не являється членом сімї власника будинку, угоди між нею та позивачем ОСОБА_1 про безоплатне користування жилим приміщенням не укладено, відсутні правові підстави для користування нею спірним житловим приміщенням.

Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Також, керуючись ст..88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391, 396, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Сибірська, 16.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, із житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Сибірська, 16.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський