Провадження № 2/127/4261/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права особистої приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Згідно п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказувань.

Однак, позивач в позовній заяві, зазначаючи, що її колишній чоловік відповідач у справі ОСОБА_2 протягом 2006-2007 років отримував заробітну плату низького рівня та не мав матеріальної можливості прийняти участь в купівлі спірної квартири, що спірну квартиру позивачем набуто за особисті кошти, проте не зазначає докази, які б підтверджували вказані обставини.

Крім того, позивач в позовній заяві вказує на те, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа №127/5022/17-ц, проте не зазначає доказів існування такого провадження та доказів того, яким чином зазначене провадження порушує права позивача.

Так само, позивач не зазначає доказів того, що її дохід, отриманий від підприємницької діяльності за 2006-2007 роки, було витраченою на придбання відповідачем спірної квартири.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9-10 ч.1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Зі змісту позовної вимоги щодо визнання права власності на квартиру, вбачається, що така позовна вимога є вимогою майнового характеру.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем визначено ціну позову в розмірі 100 000 гривень, що явно не відповідає дійсним ринковим цінам на аналогічне нерухоме майно в даному регіоні. Суд зазначає, що у випадку, якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсній вартості спірного майна, позивач не позбавлена можливості провести експертну оцінку такого майна. Призначення судової експертизи щодо визначення ринкової ціни майна для визначення розміру судового збору, який має бути сплачено позивачем, після відкриття провадження у справі може привести до затягування строків розгляду справи, порушення строку, протягом якого має бути розглянуто справу (ст.157 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, позивачем при поданні позову до суду не сплачено судовий збір.

В позовній заяві позивачем заявлено про відстрочення сплати судового збору, проте, згідно представлених до позову матеріалів, а також враховуючи предмет позову, підстав для застосування ст.8 Закону України «Про судовий збір» судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, надавши позивачу строк пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення, зазначених в мотивувальній частині ухвали, недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: