Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/1725/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/2622/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, посилаючись на те, що з 2002 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.

14 вересня 2007 року у них народилася дочка ОСОБА_5.

26.10.2012 року вони зареєстрували шлюб, але сімейні відносини погіршилися, що стало причиною розірвання шлюбу рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2015 року.

В теперішній час сторони проживають окремо.

Зазначає, що відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Одній утримувати дитину їй важко.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 березня 2017 року і до повноліття дитини.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення аліментів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 667,00 грн. щомісячно.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 26.10.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вад 24.12.2015 року, що набрав законної сили, розірваний.

З наданих представником відповідача документів, а саме копії свідоцтва серії В01 № 577889 від 14.08.2003 року, свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 608732 від 22.03.2013 року, пенсійного посвідчення № 152267 на імя ОСОБА_6, довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_7 від 21.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та платником єдиного податку, має непрацездатну мати, яка являється пенсіонером за віком, отримує пенсію у невеликому розмірі, а також дочку від першого шлюбу, яка є інвалідом 3 групи з дитинства.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на утримання малолітньої дочки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/5 частині його заробітку (доходу) щомісяця. Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції повинен був застосувати положення ст. 184 СК України не заслуговують на увагу, оскільки визначення у твердій грошовій сумі можливо лише у випадках зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за інших обставин. Та обставина, що заробіток відповідача може змінюватися, не є передбаченою ст. 184 СК України підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: