Справа №: 343/1026/17
Провадження №: 2/0343/497/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю: секретаря судового засідання- Височанської О.З.,

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом просить: стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини- Климчук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути на її користь 640 грн. понесених витрат на правову допомогу. Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Всі судові витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 23.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1881 був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилися: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з нею та знаходяться на її утриманні. З 05 червня 2017 року вони шлюбних відносин не підтримують та проживають окремо. Відповідач, будучи здоровою, працездатою людиною, маючи можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, в добровільному порядку свій батьківський обовязок не виконує, матеріальної допомоги не надає. Оскільки працює неофіційно, його дохід носить нерегулярний характер, тому аліменти просить стягувати у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні позивач та її адвокат позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили його задовольнити. Просила стягнути з відповідача на її користь 2000 гривень понесених витрат на правову допомогу.

Відповідач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказавши, що ОСОБА_4 не заперечує щодо стягнення на користь дружини аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно, однак заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 гривень, понесених позивачкою, оскільки вони не є співмірними із сумою аліментів. В запереченні проти позову ОСОБА_4 зазначив, що готовий не тільки постійно матеріально утримувати свою дочку, але й виховувати її, а також продовжувати проживати однією сім»єю. Від виконання свого батьківського обов»язку щодо утримання дитини він ніколи не ухилявся, позивачем жодного доказу з цього приводу не надано.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що 23.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 127946 від 23.11.2013 року.

Під час спільного подружнього життя у них народилася дочка: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії І-НМ № 263708 від 22.07.2014 року.

Дитина проживає разом з матір'ю, знаходяться на повному її утриманні, про що сторони не заперечили в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи, зокрема довідки №4041 від 19.06.2017 року встановлено, що позивач знаходиться на обліку в УСЗН Долинської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, яка за період з грудня 2016 року по травень 2017 року склала 6192,00 гривень, що свідчить про низький рівень матеріального забезпечення.

Суд встановив та не заперечили сторони в судовому засіданні про те, що дитина проживає з матір"ю, а також знаходиться на її утриманні. ОСОБА_4 будучи здоровою, працездатною особою, ухиляється від свого обов"язку утримувати малолітню дитину та брати участь у її матеральному забезпеченні. Офіційно не працевлаштований, однак отримує нерегулярний дохід.

Згідно з ст. 184 Сімейного Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд встановив, що відповідач по справі має нерегулярний мінливий дохід, а тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків немає, малолітня дитина знаходяться на утриманні матері та відсутні докази на підтвердження виконання ОСОБА_4 обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги він визнав та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 розмірі 2000,00 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

З приводу вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 2000,00 грн. судових витрат за надання правової допомоги, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу.

Частинами 1-2 ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Статтею 1 Закону встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п.48 Постанови №10 зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 16.06.2017 року уклала договір-доручення про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_8, у відповідності до якого вартість послуг останнього складає 2000,00 грн. Даний факт підтверджується також квитанцією від 16.06.2017 року.

Таким чином, позивачем зазначені в позові витрати за надання правової допомоги є доведені належними та допустимими доказами, а відтак в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", ст.ст. 141, 182-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 56, 59, 60, 84, 88, 209, 212-216, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ПІН:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000,00 (двох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 15.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 640,00 грн. судового збору в дохід держави .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повне рішення суду виготовлено: 10.07.2017 року