Справа № 459/1251/16-ц
Провадження № 2/459/42/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

при секретарі Марковець Т.Л.

з участю первісного позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки за первісним позовом ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третьої особи: органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з участю третьої особи: органу опіки та піклування Червоноградської міської ради Львівської області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки, у якому просить визначити місце проживання їхнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним як батьком останнього.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11.02.2016 року у судовому порядку було розірвано його шлюб з відповідачкою, у якому вони перебували з 17.02.2007 року. Вказує, що у шлюбі у них народився син ОСОБА_6, на даний час з відповідачкою проживає окремо, згода щодо місця проживання дитини між ними відсутня. Не погоджуюся, щоб син проживав з матір'ю. Вважає, що дитина має проживати з ним, оскільки він має постійне місце роботи зі стабільним заробітком, власне житло, достатньо вільного часу на виховування дитини, може забезпечити належні умови для розвитку останньому. Вказує, що відповідачка постійно з сином не проживає, не має стабільного доходу, дитину виховує мати останньої. Вважає, що відповідачка не може забезпечити дитині нормальних умов для повноцінно розвитку.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1, у якому просить визначити місце проживання сина разом з нею як матір'ю. Зазначає, що первісний позов не визнає. Вказує, що з первісним позивачем з 2012 року проживає окремо, стверджує, що під час подружнього життя та після розлучення останній не цікавиться життям сина, а утриманням дитини займається виключно вона, у чому їй допомагає мати ОСОБА_7

У судовому засіданні первісний позивач та його представник свій позов підтримали, пославшись на доводи, що в цілому ідентичні викладеним у позовній заяві, та заперечили вимоги зустрічного позову. Додатково вказали, що відповідачка постійно їздить за кордон на заробітки, де перебуває тривалий час. Дитина знаходться з бабою. Позивач не заперечує, щоб відповідачка в час перебування в Україні спілкувалася з дитиною, займалася її вихованням.

Відповідачка первісний позов не визнала, просила задоволити зустрічний позов. Позицію останньої підтримав її представник. Також вказала, що не заперечує участі позивача у вихованні дитини.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що підтримує рішення органу опіки й піклування від 26.10.2016 року № 208.

Вислухавши пояснення сторін, представників, з'ясувавши обставини спору та оцінивши наявні докази у справі, суд прийшов на наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2007 року, останній був розірваний на підставі заочного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Дане судове рішення набрало законної сили 31.05.2016 року.

Уданому шлюбі 09.08.2007 року народився ОСОБА_5, батьками якого є сторони, що стверджується копією відповідного свідоцтва серії І-СГ № 114717 від 08.09.2007 року.

Згідно довідки № 9778 від 22.09.2016 року, виданої відділом реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області на ім'я ОСОБА_8, остання зареєстрована у приватизованій квартирі за адресою м. Червоноград, вул. Тарнавського 6/47 разом з донькою ОСОБА_3 та внуком ОСОБА_5

Як вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 26.10.2016 року № 208, проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 є доцільним.

Згідно довідки № 13 від 01.06.2016 року, виданою ПП "Навчально-перекладацький центр "Альтернатива", ОСОБА_5 з 17.09.2015 р. по 31.05.2016 р. навчався на курсах англійської мови, за навчання за даний період сплачено 1548 грн., оплату здійснювала ОСОБА_9

Відповідно до довідки від 17.05.2016 року, виданої тренером клубу єдиноборств, ОСОБА_5 відвідує секцію карате 2 роки; дитиною опікується бабуся ОСОБА_8, сплачує за навчання; у 2015 р. ОСОБА_5 відпочивав у спортивно-оздоровчому таборі, путівку оплатила ОСОБА_8; батька жодного разу не бачили.

Як вбачається з характеристики ОСОБА_5 від 31.05.2016 року, за підписом класного керівника та директора ЧНВК № 10, на підготовку до шкоди учня приводила мама ОСОБА_3; в цілому учень здібний, пропусків занять без поважних причин не має; належну увагу виховання внука приділяє бабуся ОСОБА_9; батька ОСОБА_6 не бачили.

Відповідно до довідок № 144 від 26.01.2017 року, б/н від 26.01.2017 року, відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Правовідносини сторін знаходяться у сфері правового регулювання норм СК України.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2445цс16 від 14.12.2016 року).

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачка має постійне місце проживання, місце роботи та джерело існування, вона разом зі своєю матір'ю бабусею малолітнього ОСОБА_5 створили всі умови для проживання, виховання та розвитку останнього.

У даній справі суд не вбачає виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю. Більше того, докази стверджують про відсутність належної уваги та матеріальної підтримки дитини зі сторони батька.

Покликання первісного позивача та його представника на те, що відповідачка періодично виїжджає за межі України на заробітки як на обставину, яка компрометуюче характеризує матеріальний стан та можливості матері для виховання дитини суд до уваги не бере, оскільки наявними доказами стверджується, що утримання й розвиток сина забезпечує са?ме остання без очевидної шкоди для інтересів дитини, а виїзди жінкою на заробітки за межі України не можна розцінювати як негативний фактор її материнства.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матірю та відсутність правових підстав, передбачених нормами права, для розлучення сина зі своєю матірю.

Тому з врахуванням наведених вище обставин, суд вважає, що у первісному позові слід відмовити, а зустрічний - підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 88 ЦПК України: сплачений судовий збір за зустрічним позовом у розмірі 551,21 грн. (квитанція № 15 від 07.12.2016 р.) підлягає стягненню з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матір'ю ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 551,21 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М. Д. Новосад