АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І. М., Перепелюк І.Б.

секретар Окармус О.М.

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» (далі ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») про визнання іпотеки припиненою за апеляційною скаргою ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2017 року,

встановила:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про визнання іпотеки припиненою.

Зазначав, що відповідно до генерального кредитного договору №014/05/641 від 10 квітня 2008 року та укладених в рамках цього договору окремих кредитних договорів ОСОБА_4 отримала в Чернівецькій обласній дирекції ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») кредитні кошти в сумі:

20 000 доларів США за кредитним договором №014/05/641/1 від 15 квітня 2008 року терміном на 84 місяці, зі сплатою 14 % річних;

70 000 доларів США за кредитним договором №014/05/641/2 від 18 квітня 2008 року терміном на 84 місяці, зі сплатою 14% річних;

48 000 доларів США за кредитним договором №014/05/641/3 від 12 червня 2008 року терміном на 82 місяці, зі сплатою 15 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язання за зазначеними кредитними договорами 14 квітня 2008 року між банком і ним (ОСОБА_1 Г.), укладено іпотечний договір, предметом якого є нежитлова будівля - будівля магазину за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 61 А в смт. Глибока Чернівецької області.

Позивач також зазначав, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 27 серпня 2014 року з нього як з поручителя та з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/05/641 від 10 квітня 2008 року в розмірі 1 696 575 грн 64 коп., а також судові витрати.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання згаданого судового рішення, 18 листопада 2014 року державним виконавцем виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження і спірне нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, було виставлено на торги.

За наслідками проведення електронних торгів державним підприємством «СЕТАМ», що мало місце 02 липня, 13 серпня та 17 вересня 2016 року, торги були визнані такими, що не відбулися, у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Посилаючись на вказані обставини, а також те, що банк відмовився залишити за собою нереалізоване на торгах нерухоме майно, що є предметом іпотеки, позивач на підставі статті 49 Закону «Про іпотеку» просив визнати дану іпотеку припиненою.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано припиненою іпотеку нерухомого майна - будівлі магазину за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 61А в смт. Глибока Чернівецької області, що виникла на підставі договору іпотеки від 14 квітня 2008 року № 014/05/641, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», виключивши з Державного реєстру іпотек записи № 2715-2716 про іпотеку нерухомого майна, що виникли на підставі вказаного договору іпотеки.

Скасовано заходи забезпечення позову, що накладені ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2017 року у вигляді заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження спірного нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що банк не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки й це порушує принцип рівності прав та обов'язків кредитора і боржника та штучно призводить до збільшення заборгованості за кредитом.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов його внаслідок порушення норм матеріального права, що згідно з пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у позові слід відмовити.

У справі встановлено на підставі генерального кредитного договору №014/05/641 від 10 квітня 2008 року та укладених в рамках цього договору окремих кредитних договорів ОСОБА_4 отримала в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредитні кошти в сумі:

20 000 доларів США за кредитним договором №014/05/641/1 від 15 квітня 2008 року терміном на 84 місяці, зі сплатою 14 % річних;

70 000 доларів США за кредитним договором №014/05/641/2 від 18 квітня 2008 року терміном на 84 місяці, зі сплатою 14% річних;

48 000 доларів США за кредитним договором №014/05/641/3 від 12 червня 2008 року терміном на 82 місяці, зі сплатою 15 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язання за зазначеними кредитними договорами 14 квітня 2008 року між банком та позивачем, було укладено іпотечний договір, предметом якого є нежитлова будівля - будівля магазину за адресою вул. вул. Героїв Небесної Сотні, 61 А в смт. Глибока Чернівецької області.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2014 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/05/641 від 10 квітня 2008 року в розмірі 1 696 575 грн 64 коп., а також судові витрати.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання згаданого судового рішення, 18 листопада 2014 року державним виконавцем виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження і спірне нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, було виставлено на торги.

Встановлено, що за наслідками проведення електронних торгів державним підприємством «СЕТАМ», що мало місце 02 липня, 13 серпня та 17 вересня 2016 року, предметом яких була нежитлова будівля за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 61 А в смт. Глибока Чернівецької області (предмет іпотеки), торги були визнані такими, що не відбулися, у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

09 березня 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу (банку) у звязку з тим що від нього не надійшла відповідь на пропозицію взяти на баланс майно, яке не було реалізовано через систему електронних торгів.

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції зробив висновок про наявність підстав для припинення іпотеки, з огляду на те, що відповідач не звернувся за придбанням предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна у порядку, визначеному статтею 49 Закону України «Про іпотеку».

Такий висновок є помилковим.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобовязання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що згідно вимог статей 526, 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою, другою статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

У справі встановлено, що банк як заставодержатель не використовував свого права на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки й таке право за ним зберігається.

Відповідно підстави для визнання іпотеки припиненою з мотивів непридбання банком предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна у порядку, визначеному статтею 49 Закону України «Про іпотеку» відсутні.

Крім того, за змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Також згідно зі статтею 49 Закону України «Про іпотеку» якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Частиною другою статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, установлених законом.

Таким чином, якщо кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», це не є підставою для припинення іпотеки.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 22 лютого 2017 року у справі за № 6-133цс17, яку суд першої інстанції у порушення норми ст. 360-7 ЦПК України до уваги не взяв.

У справі, яка переглядається, не встановлено факту виконання основного зобовязання, що згідно з положеннями Закону України «Про іпотеку» є однією з підстав припинення іпотеки.

За наведених обставин та норм матеріального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у позові слід відмовити за його безпідставністю.

Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути 704 грн - витрат зі сплати судового збору

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» задовольнити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про визнання іпотеки припиненою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» 704 (сімсот чотири) гривні - витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. М. Литвинюк

ОСОБА_5