Справа № 466/2411/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«06» липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Бандуровському Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

у квітні 2017 року Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради предявила в суд позов до ОСОБА_1, в якому просить постановити рішення про визнання її такою, що втратила право користування кімнатою №94 в будинку №11по вул. Миколайчука в м Львові.

В обгрунтування своїх вимог зіслалась на те, що рішенням виконавчого комітету від 23.03.2006 року № 396 гуртожитку на вулиці Миколайчука, 11 надано статус житлового будинку та зобов'язано Шевченківську районну адміністрацію укласти договори житлового найму з мешканцями, які зареєстровані та проживають у згаданому будинку. Із-за відсутності вільної житлової площі для розселення мешканців, житлові приміщення 7, 8, 9 поверхів (1,2 блок-секції) вирішено використовувати як гуртожиток для проживання одиноких громадян.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.05.2008 року № 400 житловий будинок № 11 на вулиці Миколайчука передано на баланс ЛКП «Тополя-406» та зобовязано департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради укласти договори оренди житла з одинокими мешканцями, які проживають на 7,8,9 поверхах (1-2 блок-секції) у кімнатах для проживання одиноких. Розселення мешканців гуртожитку для проживання одиноких (7,8,9 поверхів) на вулиці Миколайчука,11 у м. Львові здійснює департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на підставі звернення громадян, в порядку черговості та при умові вільної житлової площі.

ОСОБА_1 була переселена із кімнати №133 у кімнату № 94 на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.07.2013 року № 598, хоча зареєструвалась у кімнаті № 94 лише 28.07.2016 - після завершення судових справ.

Зі слів сусідів відповідач в спірній кімнаті не проживає з часу реєстрації - 28.07.2016, що підтверджується актами, складеними ЛКП «Тополя-406» від 18.11.2016р.,07.12.2016р.,15.12.2016р.,11.01.2017р.,22.02.2017р.,15.03.2017р.. Плату за комунальні послуги відповідач не здійснює, заборгованість перед ЛКП «Тополя- 406» за надані послуги станом на 17.03.2017р. становить - 213,91 грн.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 у спірній кімнаті не проживає більше шести місяців, не вносить плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної кімнати, вона вважається такою, що втратила право користування нею.

В процесі розгляду справи до участі в справі в якості третьої особи було залучено ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що рішенням виконавчого комітету від 23.03.2006 року № 396 гуртожитку на вулиці Миколайчука, 11 надано статус житлового будинку та зобов'язано Шевченківську районну адміністрацію укласти договори житлового найму з мешканцями, які зареєстровані та проживають у згаданому будинку. Із-за відсутності вільної житлової площі для розселення мешканців, житлові приміщення 7, 8, 9 поверхів (1,2 блок-секції) вирішено використовувати як гуртожиток для проживання одиноких громадян.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.05.2008 року № 400 житловий будинок № 11 на вулиці Миколайчука передано на баланс ЛКП «Тополя-406» та зобовязано департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради укласти договори оренди житла з одинокими мешканцями, які проживають на 7,8,9 поверхах (1-2 блок-секції) у кімнатах для проживання одиноких. Розселення мешканців гуртожитку для проживання одиноких (7,8,9 поверхів) на вулиці Миколайчука,11 у м. Львові здійснює департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на підставі звернення громадян, в порядку черговості та при умові вільної житлової площі.

ОСОБА_1 була переселена із кімнати №133 у кімнату № 94 на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.07.2013 року № 598, хоча зареєструвалась у кімнаті № 94 лише 28.07.2016 - після завершення судових справ.

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Тополя - 406», ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради. У вказаному рішенні встановлено, що ОСОБА_1 забезпечена житлом, а саме квартирою №37 у будинку № 22 по вул. Миколайчука у м. Львові.

Згідно з довідки ЛКП «Тополя -406» № 1690 від 15 березня 2017 року (а.с.4) в гуртожитку (кімната №94) будинку №11 по вул. Миколайчука у м. Львові зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_1 в спірній кімнаті №94 в будинку №11 по вул. Миколайчука у м. Львові підтверджується долученими до справи актами ЛКП «Тополя 406» № 308 від 18.11.2016 року, №323 від 07.12.2016 року, № 327 від 15.12.2016 року, №8 від 11.01.2017 року, №22 від 22.02.2017 року, №31 від 15.03.2017 року (а.с. 6-11).

Згідно з відомостей про нарахування та оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території заборгованість відповідача становить 213,83 грн., а також заборгованість за електроенергію у розмірі 329,16 грн. (а.с. 12,13).

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 у спірній кімнаті не проживає більше шести місяців, не вносить плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної кімнати, вона вважається такою, що втратила право користування нею.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст. 9, 71, 72, 127, 128, 131 ЖК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування кімнатою №94 будинку №11 на вул. Миколайчука у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в користь Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради 1600 грн. (одну тисячу шістсот гривень) витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача ОСОБА_1, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_7