Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/6998/16-ц
Номер провадження2/711/291/17
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді Кондрацької Н.М.
при секретарі: Мелещенко О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «ЧАРЗ-Авто», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ДП «Чарз-Авто», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та вчинення певних дій. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2016 близько 17.33 год. на зупинці «Дружба народів» в м. Черкаси вона зайшла в маршрутний автобус № 25 номерні знаки 08-59 та стояла біля задніх дверей. Водій цього автобуса ОСОБА_2 різко гальмував і починав рухатися, внаслідок чого позивач вдарилася лівої ногою кісточкою та здерла шкіру на хворій нозі. В цей же день вона звернулася в травпункт, де їй надали медичну допомогу та видали довідку. В даний час по вищевказаному факту порушене кримінальне провадження за ч. 1 ст. 285 КК України. Враховуючи вищевикладене, позивач просить зобовязати ДП «ЧАРЗ-Авто» звільнити з посади водія ОСОБА_2 та стягнути з ДП «ЧАРЗ-Авто» моральну шкоду в сумі 5 000 грн..
Позивач в судовому засіданні збільшила позовні вимоги та просила стягнути з ДП «ЧАРЗ-Авто» на її користь моральну шкоду в сумі 6 000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 16 364 грн.. В цілому позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що не існує ніяких документальних підтверджень, що вказане ДТП відбулася за участю водія ОСОБА_2, так як позивачем не було викликано працівників національної поліції, не було зафіксовано факт ДТП, не було викликано на місце події швидку медичну допомогу. ОСОБА_2 відповідає кваліфікаційним вимогам для зайняття ним даної посади водія автотранспортних засобів на маршруті загального користування, має посвідчення на право керування автомобільними транспортними засобами відповідної категорії, довідки про проходження обовязкового медичного огляду щодо придатності керування транспортним засобом, пройшов відповідні інструктажі та має необхідний досвід роботи та водійського стажу.
В судовому засіданні ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що він не бачив 10.08.2016 близько 17.33 год. під час керування маршрутним автобусом, що позивач отримала тілесні ушкодження. Про вказані в позові події він дізнався від диспетчера.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює кондуктором в ДП «ЧАРЗ-Авто». 10.08.2016 вона працювала в маршрутному автобусі № 25, водієм якого був ОСОБА_2 ОСОБА_1 вона не знає, швидку медичну допомогу не викликали, дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано не було.
Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та свідка, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки з травматологічного пункту лікарні швидкої медичної допомоги від 10.08.2017, виданої ОСОБА_1, останній був поставлений діагноз: забій мяких тканин ділянки лівого гомілково-ступневого суглобу, садна мяких тканин. Також зазначено, що травма сталась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Встановлено, що відповідно до листа від 20.01.2017 № 256/41/24/02-2017 в Управлінні патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції длорожньо-транспортних пригод за участю автобуса Богдан А092, номерні знаки СА 0859 АА, котрий належить ДП «ЧАРЗ-Авто» під керуванням водія ОСОБА_2, 10.08.2016 не зареєстровано.
В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути з ДП «ЧАРЗ-Авто» на її користь моральну шкоду в сумі 6 000 грн., матеріальну шкоду в сумі 16 364 грн., а також зобовязати ДП «ЧАРЗ-Авто» звільнити з посади водія ОСОБА_2
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Зокрема, з огляду на положення ч.3 ст. 61 ЦПК, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків згідно зі ст. 1172 ЦК покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах.
Як передбачено ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Аналізуючи докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не обґрунтовано та не доведено завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 16 364 грн. і моральну шкоду в розмірі 6 000 грн. внаслідок шкоди нанесеної відповідачем при керуванні ним 10.08.2016 автобусом Богдан А092, номерні знаки СА 0859 АА, котрий належить ДП «ЧАРЗ-Авто». Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду 10.08.2016 за участю ОСОБА_2 в Управлінні патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції не зареєстровано.
Щодо вимоги про зобовязання ДП «ЧАРЗ-Авто» звільнити ОСОБА_2 з посади водія, то вона задоволенню не підлягає так як є необґрунтованою. КЗпП України не передбачає звільнення працівника за вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи. Як встановлено вище, ні дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_2, ні обвинувального вироку відносно останнього не було.
Отже, КЗпП України не передбачає звільнення працівника з підстав вказаних позивачем. Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відповідає кваліфікаційним вимогам для зайняття ним даної посади водія автотранспортних засобів на маршруті загального користування, має посвідчення на право керування автомобільними транспортними засобами відповідної категорії, довідки про проходження обовязкового медичного огляду щодо придатності керування транспортним засобом, пройшов відповідні інструктажі та має необхідний досвід роботи та водійського стажу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 79, 57-61, 211, 209-223 ЦПК України, суд, -
У позові ОСОБА_1 до ДП «ЧАРЗ-Авто», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та вчинення певних дій - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.