Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Магратій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: ОСОБА_4, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2016 року о 08.20 год. водій КП «Київпастранс» ОСОБА_4, керуючи тролейбусом за номером НОМЕР_4 по вул. Йорданській, 9 в м. Києві, виїжджаючи з другорядної дороги, в порушення вимог п. 16.11 ПДР України, не надала дорогу автомобілю НОМЕР_1, що рухався по головній дорозі під його керуванням і здійснила з ним зіткнення, в наслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Зазначає, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2016 року винною у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано ОСОБА_4, яка працює водієм тролейбусу в філії КП «Київпастранс» - Куренівському тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо (Куренівському ТРЕД).

Посилається на те, що при зіткненні його автомобіль отримав значні механічні ушкодження і згідно звіту оцінювача ОСОБА_5 від 24.11.2016 року № 10/Ф/16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту складає 18 371, 31 грн.

Звертає увагу суду на те, що також ним були понесені наступні матеріальні збитки, пов'язані із відновленням його прав, порушених вчиненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: вартість оцінки матеріального збитку - 650, 00 грн.; вартість послуг банку за оплату проведення оцінки - 30 грн.; оплата послуг додаткового огляду на СТО з представником Куренівського ТРЕД - 300, 00 грн.; оплата послуг ФОП ОСОБА_6 - 100 грн. із балансування колеса та рихтування диску після ДТП; оплата послуг телеграфного зв'язку для виклику представника КП «Київпастранс» на огляд автомобіля згідно чинного законодавства - 292, 00 грн.; оплата послуг Укрпошти з надіслання претензії до КП «Київпастранс» - 19,21 грн.

І всього сума збитків становить: 18 371,31 + 650,00 + 30,00 + 300,00 + 100, 00 + 292,00 + 17,65 + 1,56 = 19 762, 52 грн.

Зазначає, що оскільки його автомобіль пошкоджено у ДТП тролейбусом номер НОМЕР_4 з вини ОСОБА_4, яка працює водієм цього тролейбусу в Куренівському ТРЕД, яке є структурним підрозділом (філією) КП «Київпастранс», а тому виходячи з вимог ст. 1172 ЦК України завдану йому шкоду має відшкодувати саме КП «Київпастранс».

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що у зв'язку з порушенням способу життя, душевних страждань через протиправну поведінку відповідача щодо нього і його родини (ДТП, незгода відшкодувати шкоду), душевних страждань через пошкодження майна, приниження честі та гідності, йому було завдано також моральної шкоди, яку він оцінює в 20 000, 00 грн. та яку просить сягнути з відповідача на свою користь.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись ст.ст. 16, 22, 1172, 1192 ЦК України звертається з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримують вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями, просять суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування шкоди в розмірі 13 625, 38 грн., а також витрат на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 650, 00 грн. визнає, проти інших вимог позивача заперечує і просить відмовити в їх задоволенні.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.09.2016 року о 08 год. 10 хв. водій ОСОБА_4 керуючи тролейбусом, д.н.з. НОМЕР_4 по вул. Йорданській, 9 в м. Києві виїжджаючи з другорядної дороги не надала дорогу автомобілю НОМЕР_1, що рухався по головній дорозі та вчинила з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 7, 8-9).

Судом встановлено, що винним у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія тролейбуса, д.н.з. НОМЕР_4, ОСОБА_4, що підтверджується наданою постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2016 року (а.с. 10). Зазначена постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Частина четверта статті 61 ЦПК України визначає, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.09.2016 року о 08 год. 10 хв. в м. Києві на вул. Йорданській, 9, за участю тролейбуса, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля НОМЕР_1, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Судом також встановлено та не заперечується сторонами, що водій тролейбуса ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП перебувала в трудових відносинах з Куренівським тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо, яке є структурним підрозділом КП «Київпастранс» і шкода завдана нею була саме під час виконання нею своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами статей 1187, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ж ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З системного аналізу вказаних норм чинного цивільного законодавства можна прийти до висновку, що особа, якій завдано шкоди джерелом підвищеної небезпеки має право на її відшкодування або винною особою або юридичною чи фізичною особою, якщо шкоду, завдано їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що після вчинення ОСОБА_4, яка перебувала у трудових відносинах з Куренівським тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо, яке є структурним підрозділом КП «Київпастранс», дорожньо-транспортної пригоди в КП «Київпастранс» виник обов'язок перед ОСОБА_3 з відшкодування завданої йому шкоди.

Як вбачається із Звіту № 10/Ф/16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП, складеного 24.11.2016 року оцінювачем ТОВ « Незалежна експерта компанія», який не оскаржений та не спростований сторонами, а тому приймається до уваги судом як належний та допустимий доказ, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Део Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 13 625, 38 грн. (а.с. 11-20).

Враховуючи зазначене, а також встановлені в судовому засіданні обставини з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, саме в розмірі 13 625, 38 грн., а також витрати на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 650, 00 грн. (реальні збитки) у зв'язку з чим його вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд не може погодитись з правомірністю включення позивачем до складу збитків, які він поніс у зв'язку із відновленням свого порушеного права, вартість послуг банку за оплату проведення оцінки - 30 грн.; оплату послуг додаткового огляду на СТО з представником Куренівського ТРЕД - 300, 00 грн.; оплату послуг ФОП ОСОБА_6 - 100 грн. із балансування колеса та рихтування диску після ДТП; оплату послуг телеграфного зв'язку для виклику представника КП «Київпастранс» на огляд автомобіля згідно чинного законодавства - 292, 00 грн.; оплату послуг Укрпошти з надіслання претензії до КП «Київпастранс» - 19,21 грн., виходячи з наступного.

Так стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зі змісту вказаної норми ЦК України вбачається, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (реальні збитки).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вартість послуг банку за оплату проведення оцінки; оплата послуг додаткового огляду на СТО з представником Куренівського ТРЕД; оплата послуг ФОП ОСОБА_6 із балансування колеса та рихтування диску після ДТП; оплата послуг телеграфного зв'язку для виклику представника КП «Київпастранс» на огляд автомобіля згідно чинного законодавства; оплата послуг Укрпошти з надіслання претензії до КП «Київпастранс», не можуть вважатися збитками в розумінні ст. 1192 ЦК України, у зв'язку з чим в задоволенні даних вимог позивача слід відмовити.

Як вже зазначалося вище, позивач звертаючись з даним позовом до суду, серед іншого просить стягнути з відповідача на його користь завдану йому моральну шкоду, яку він оцінив в 20 000, 00 грн.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В п. 8 Постанови № 3 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум ВСУ вказав судам на те, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132 - 134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого….

Виходячи з приписів ст. 23 ЦК України, роз'яснень Пленум ВСУ, а також встановлених в судовому засіданні обставин, які підтверджують факт завдання позивачу матеріальної шкоди, особою, яка на момент її завдання перебувала у трудових відносинах з Куренівським тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо, яке є структурним підрозділом КП «Київпастранс», суд приходить до висновку про наявність у позивача суб'єктивного права вимоги до відповідача про відшкодування на його користь також завданої моральної шкоди за доведеності факту її завдання.

Так Пленум ВСУ у пункті третьому своєї Постанови № 3 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджують факт пошкодження майна позивача в ДТП, завдання йому збитків, не можливості користуватися своїм майном, а також підтверджують факт відмови відповідача від добровільного відшкодування позивачу завданих йому збитків, що свідчить про порушення його права власності, а також порушення нормальних життєвих зв'язків, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення його позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 1 000, 00 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості виходячи з усіх обставин справи.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє часткове доведення в судовому засіданні з підстав та в частині зазначеній вище, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову позивача, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на його користь також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс «, на користь ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3:

- матеріальну шкоду в розмірі 13 625,38 грн. ;

- витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 650, 00 грн.;

- моральну шкоду в розмірі 1 000, 00 грн.;

- судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко