Справа № 177/1847/16-ц
Провадження № 2/177/232/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль Н.В.,

за участі секретаря Маракуца І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на землю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 27.01.2009 року згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами отримала у власність житловий будинок із господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Чкалова,13, с. Шевченкове Криворізького району Дніпропетровської області.

Будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться у стадії переоформлення і буде передана у власність покупцю окремим договором у строк до 27.07.2009 року, чого так і не відбулося.

Позивач просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву, в якій просили судове засідання провести без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 45).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в суді, за зареєстрованим місцем проживання відповідача направлялися судові повістки про виклик до суду, про що свідчать поштові конверти, що повернулися з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 43, 48, 51). А отже відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних законних підстав.

Як встановлено судом, позивач є власником житлового будинку № 13 по вул. Чкалова в с. Шевченкове Криворізького району Дніпропетровської області з господарчими побудовами на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими побудовами від 27.01.2009 року (а.с. 8, 9).

Будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вказаний будинок та земельну ділянку продавець ОСОБА_2 отримала у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2008 року (а.с. 34).

Відповідно до інформації управління Держземагенства у Криворізькому районі № 31-404.10-3615/2-15 від 28.07.2015 року земельна ділянка площею 0,2500 га не за адресою: вул. Чкалова, 13 в с. Шевченкове Криворізького району Дніпропетровської області не належить відповідачу, а належить іншій особі (а.с. 33).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розмішені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить права користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, ОСОБА_2, ніколи не була власником спірної земельної ділянки, і розпоряджаючись своїм будинком з господарськими спорудами передала позивачу своє право користування зазначеною земельною ділянкою, що не може бути підставою для визнання права власності на дану земельну ділянку за позивачем, а тому при таких обставинах позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3,10, 60, 209, 212-214 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на землю - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: