Справа № 567/1041/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Самолюк А.В.

з участю:

представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог Рівненської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості звернулось ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначає, що 15.02.2016 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 було укладено Генеральну угоду № б/н, відповідно до якої останній отримав кредит в розмірі 15379,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 1406707 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода з запропонованими Умовами та Правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вказав, що відповідно до п.2.1 Генеральної угоди банк надає клієнту кредит в сумі 15379,70 грн., погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у сумі 514,79 грн., яка складається з заборгованості, відсотків 1,5% на місяць (18% на рік) та інших платежів. Дата останнього погашення не повинна бути пізніше 28.02.2017 року. Дата останнього погашення кредиту не пізніше 28.02.2017р.

Вказує, що відповідно до п.2.2. Генеральної угоди при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення, і з 32 дня заборгованість вважається простроченою і клієнт сплачує штраф банку у розмірі 1427,42 грн.

Посилається на те, що відповідно до п.2.8 Генеральної угоди при порушені зобовязань по сплаті кредиту клієнт сплачує банку пеню, згідно Умов та правил за кожен день прострочки. Відповідно до Умов та правил п. 2.1.12.6.1. у разі виникнення заборгованості на суму від 100 грн. включаючи прострочені зобовязання, згідно п. п. 2.1.12.6.2. та 2.1.12.8.1. Умов та правил, позичальником сплачується пеня: Пеня нараховується в день начислення процентів по кредиту: Розраховується = (Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)+Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)) * 4% (ставка пені).

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитом станом на 20.10.2016 на суму 14432,25 грн., яка складається з наступного: 12094,13 грн. - заборгованість за кредитом; 607,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 303,04 грн. заборгованість за пенею; 1427,42 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розглядати справу без його участі. Судом була визнана явка представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" обовязковою, однак в судові засідання представник позивача не зявився неодноразово, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги не визнав та пояснив, що він частково здійснював погашення кредиту за даним кредитним договором, оскільки не мав можливості це робити належним чином, так як на той час не мав постійної роботи на належної заробітної плати. Він здійснював оплату штрафу на рахунки, які йому були надані. Просив суд зменшити суму заборгованості.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, заперечив щодо його задоволення та вказав, що на даний час його довіритель має вкрай тяжкий матеріальний стан, він не в змозі повністю погасити суму заборгованості за даним позовом. Зазначив, що він сплачував щомісячні платежі по даному кредиту, чому виникла заборгованість саме в такому розмірі пояснити не може. Пояснив, що його довіритель отримав кредитну картку, але ймовірно не був ознайомлений належним чином з умовами кредитування. Крім того зазначив, що його довіритель 20.02.2017 року, відповідно до доданих квитанцій, сплатив на рахунок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 2200 гривень в рахунок погашення заборгованості. Також просив суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені за даним кредитним договором. Також просив суд зменшити на вказану суму заборгованість за кредитним договором.

Позивачем на адресу суду, відповідно до ухвали про витребування детального розрахунку заборгованості за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості № б/н від 15.02.2016 року укладеної між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 був наданий розрахунок заборгованості станом на 26.04.2017 року, відповідно до якого загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 9485,50 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками 566,83 грн., заборгованість за пенею та комісією 758,84 грн., штрафи згідно генеральної угоди 227,42 грн., а всього 11038,59 грн.

Вказує, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до Генеральної угоди від 15.02.2016 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав ОСОБА_3 кредит в сумі 15379,70 грн., на 12 місяців з 15.02.2016 року по 28.02.2017 року. Починаючи з «1» по «25» числа кожного місяця погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку- відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у сумі 514,79 грн., яка складається з заборгованості, відсотків 1,5% на місяць (18% на рік) та інших платежів. Дата останнього погашення не пізніше 28.02.2017 року.

Відповідно до п 2.1 Генеральної угоди банк надав ОСОБА_3 карту № 1406707, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти.

Пунктом 2.2. Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення і з 32 дня заборгованість вважається просроченою і клієнт сплачує штраф банку у розмірі 1427,42 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил, тарифів додані до позовної заяви (з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules.

Відповідно до підписаної заяви від 02.05.2005 року ОСОБА_3 був ознайомлений з правилами та умовами користування платіжною карткою, тарифами банку у письмовому виді і підписом у заяві підтвердив згоду на них.

Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг обов'язки клієнта: у разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_5 падати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам.

Згідно п. 1.1.7.31 строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) складає 50 років.

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов та правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії.

Згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

Відповідно до п.2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів у році.

Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, при виникненні простроченого зобовязання, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до п.2.1.1.12.11. правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Згідно Генеральної угоди від 15.02.2016 року п. 2.1, банк надає боржнику кредит в сумі 15379,73 грн., на строк 12 місяців з 15.02.2016 року по 28.02.2017 рік шляхом надання кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання боржника по поверненню кредиту та оплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку по кредиту вказаних в заяві та Умовах та правилах строків. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Боржник надає банку грошові кошти в сумі 1353,09 грн., для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, процентів, а також інших витрат в у відповідності до умов та правил. Сторони погодили, що строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення рахується простроченою. Боржник сплачує банку штраф в розмірі 1427,42 грн. (а.с. 8).

З розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 26.04.2017 загальна сума боргу за даним договором становить 11038,59 грн., яка складається: 9485 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 566 грн. 83 коп. - заборгованість за відсотками; 758 грн. 84 коп. - заборгованість за пенею, 227 грн. 42 коп. Також з даного розрахунку встановлено, що ОСОБА_3 здійснював погашення заборгованість перед банком, однак погашення вносились не у повному обсязі та носили несистематичний характер. Останній платіж відповідачем здійснено 20.02.2017 в розмірі 500 грн., що підтверджується також випискою по рахунку. (а.с.95).

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2016 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якої останній отримав кредит в розмірі 15379,70 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичайно ставляться.

Одним з фундаментальних принципів правових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного Кодексу України, згідно з яким одним із загальних принципів цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності зі ст. 627 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки, згідно із ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, а оскільки відповідно до п.2.1.1.12.11. правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором, тому вимога банку про дострокове погашення заборгованості є законною.

З заяви ОСОБА_3 та Генеральної угоди вбачається, що він був ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку та згоден, що його заява разом з зазначеними умовами, правилами та тарифами банку складає договір між ним та позивачем. Таким чином, підписавши Заяву та Генеральгу угоду відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Генеральною угодою складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, в даному випадку зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та ОСОБА_5, Генеральній угоді.

Генеральна угода про реструктуризацію між банком та ОСОБА_4 відповідає вимогам Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки між сторонами при укладенні договору досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі та не встановлено порушень вимог ст. 203 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Оскільки генеральною угодою про надання кредиту було передбачено повернення коштів щомісячними платежами ОСОБА_3 дані умови порушив, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України з нього слід стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 11038,59 грн. 29 коп. станом на 26.04.2017 року, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на виконання ухвали суду.

Судом оглянуті квитанції додані відповідачем на виконання умов кредитного договору на загальну суму 2200 гривень, з яких неможливо встановити на який саме картковий рахунок були перераховані дані кошти.( а.с.77-80).

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди - при порушені зобовязань по сплаті кредиту клієнт сплачує банку пеню, згідно Умов та правил за кожен день прострочки. Відповідно до Умов та правил п. 2.1.12.6.1. у разі виникнення заборгованості на суму від 100 грн. включаючи простроченні зобовязання, згідно п.п. 2.1.12.6.2. та 2.1.12.8.1. Умов та правил, позичальником сплачується пеня: Пеня нараховується в день начислення процентів по кредиту: Розраховується = (Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)+Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)) * 4% (ставка пені).

Договором про надання кредиту визначено, що ОСОБА_3 отримав кредит зі сплатою 18 відсотків на рік на суму непростроченої заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

При укладенні Генеральної угоди договору від 15.02.2016 п.2.2. сторони домовились, що при порушенні термінів погашення заборгованості вказних в Генеральній угоді більше чим на 31 день, термін повернення кредиту настає з 32 дня з моменту виникнення порушення і з 32 дня заборгованість вважається просроченою і клієнт сплачує штраф банку у розмірі 1427,42 грн., то відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України з нього на користь позивача слід стягнути штраф та пеню.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Керуючись правовими позиціями ВСУ які викладені в постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 та від 18 червня 2014 року № 6-61 цс 14 перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦКУ). ОСОБА_5 подано позовну заяву до суду 02.11.2016, тобто в межах строку позовної давності.

Останній платіж позичальником здійснено 20.02.2017 в розмірі 500 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

Окрім того, відповідно до умов договору, укладеного з відповідачем, а саме п. 1.1.7.31 строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років, що не суперечить нормам закону адже згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 6, 203, 207, 257, 259, 261, 509, 526, 527, 549, 551, 634, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив

позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію № б/н від 15.02.2016 року в сумі 11038 грн. 59 коп., яка складається: 9485 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 566 грн. 83 коп. - заборгованість за відсотками; 758 грн. 84 коп. - заборгованість за пенею, 227 грн. 42 коп. - штраф, згідно генеральної угоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6