Справа № 306/1836/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 24 березня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась у суд із вказаним позовом, в якому посилаючись на те, що судовим рішенням із ОСОБА_4 на її користь стягнуто аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом з цим відповідач належним чином аліменти не сплачував, у звязку із чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на листопад 2013 року, складає суму 17899 грн. 41 коп. Враховуючи зазначене, вважає, що за період з січня 2013 року по 24 липня 2015 року відповідач зобовязаний сплатити неустойку (пеню) у звязку з несплатою аліментів, яка згідно її розрахунків складає суму 164525 грн.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1179 грн. 75 коп. неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою ВССУ від 19.10.2016 року зазначені судові рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи, рішенням Свалявського районного суду від 24 березня 2017 року позов задоволено частково. Визначено, що сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у період за 2013 рік, становить суму в розмірі 631,62 грн., яку стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

На дане рішення ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначають, що суд не навів жодного обґрунтування та розрахунку суми стягнутої неустойки. Вказують, що суд не врахував висновки викладені в ухвалі ВССУ від 19.10.2016 року та Постанові ВСУ від 25.07.2015 року №6-2022цс15 щодо необхідності нарахування пені за період включно по день звернення із позовом. Крім того, судом розрахунок заборгованості робиться виключно в межах одного місяця прострочення, що суперечить правовому висновку ВСУ від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 липня 2006 року із ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей в розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19 червня 2006 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.43).

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_3 неналежним чином виконував вказане рішення внаслідок чого допускав прострочення сплати аліментів на утримання дітей. Згідно довідки державного виконавця така заборгованість станом на 08.01.2014 року становить суму 17899,41 грн. (а.с.8). При цьому, сторонами визнається, що у липні 2015 року зазначена заборгованість була повінню погашена.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача підлягає стягненню неустойка у розмірі 631,62 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Так, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності в рішенні суду жодного розрахунку та обґрунтування суми стягнутої неустойки. Таке судове рішення є невмотивованим та не відповідає приписам ст. 213 ЦПК України, у звязку з чим не може залишатися в силі.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи із того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не здійснювалась сплата аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи із того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені та помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такого висновку дійшов ВСУ у своїй Постанові №6-94цс15 від 01.07.2015 року і такий висновок є обовязковим для всіх судів України.

З приводу посилання апелянта на правовий висновок ВСУ від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 (в якій наведено інший порядок розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів), то колегія суддів констатує, що у Постанові №6-94цс15 від 01.07.2015 року ВСУ зазначив про відступ від правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року (справа № 6-81цс13), а тому, такий правовий висновок (справа № 6-81цс13) не підлягає застосуванню.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо висновку викладеного в ухвалі ВССУ від 19.10.2016 року та Постанові ВСУ від 25.07.2015 року №6-2022цс15, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в ухвалі ВССУ від 19.10.2016 року, постановленій по даній справі, скасовуючи судові рішення, суд касаційної інстанції послався на Постанову ВСУ від 25.07.2015 року №6-2022цс15 в якій зроблено висновок про те, що пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого, розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань.

Колегія суддів проаналізувавши текст даної постанови ВСУ, зокрема її мотивувальну частину, констатує, що така жодним чином не спростовує порядок нарахування неустойки, який визначено Постановою №6-94цс15 від 01.07.2015 року. Більше того в тексті Постанови №6-2022цс15 міститься пряме вислання на правовий висновок №6-94цс15 від 01.07.2015 року. При цьому у справі №6-2022цс15 ВСУ погодився із судом першої інстанції, який розраховував неустойку обмежуючись кількістю днів місяця, в якому виникла заборгованість.

Таким чином, неустойка за прострочення сплати аліментів розраховується згідно порядку визначеного у Постанові №6-94цс15 від 01.07.2015 року. Стосовно фрази зазначеної у Постанові ВСУ від 25.07.2015 року №6-2022цс15 щодо необхідності нарахування пені до дня ухвалення судом рішення, то враховуючи вищевикладене, така стосується не порядку розрахунку пені, а періоду за який повинно здійснюватися таке нарахування. Разом з тим, предявлений наразі позов ОСОБА_1 має певну особливість, а саме, молодший з двох дітей син ОСОБА_5, у листопаді 2013 року досяг повноліття, а відтак з грудня 2013 року припинився обовязок ОСОБА_3 сплачувати аліменти на нього.

Оскільки із грудня 2013 року заборгованість не могла виникнути, то й пеня на таку заборгованість з даного моменту не може нараховуватись. Тобто, неустойка підлягає стягненню по листопад 2013 року, включно.

Суд першої інстанції стягуючи неустойку обмежився її нарахуванням за 2013 рік, пославшись на те, що в матеріалах справи наявний лише розрахунок за 2013 рік, а тому за інші періоди суд не в змозі визначити заборгованість.

Однак, вказане свідчить про недотримання судом приписів ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо сприяння сторонам у здійснені ними своїх процесуальних прав.

Під час апеляційного розгляду, Свалявським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області надано повний щомісячний розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментам починаючи з червня 2006 року по листопад 2013 року.

Враховуючи зазначені дані у вказаному розрахунку та правовий висновок ВСУ у Постанові №6-94цс15 від 01.07.2015 року, колегією суддів зроблено наступний розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів:

ПеріодНараховано аліментівСплачено аліментівЗаборгованістьПеня (заборгованість * 1% * кількість днів місяця)
червень 2006146,660146,6644
липень 0124
серпень 00
вересень 0120
жовтень 0124
листопад 00
грудень 0124
січень 0124
лютий 00
березень 0124
квітень 0120
травень 0124
червень 0120
липень 0124
серпень 0124
вересень 0120
жовтень 0124
листопад 0120
грудень 0124
січень 0124
лютий 0116
березень 700
квітень 2008406,80406,8122,04
травень 2008406,80406,8126,11
червень 2008406,80406,8122,04
липень 8126,48
серпень 8126,48
вересень 8122,4
жовтень 2008420,60420,6130,39
листопад 2008420,60420,6126,18
грудень 2008420,60420,6130,39
січень 2009420,60420,6130,39
лютий 2009420,60420,6117,77
березень 2009420,60420,6130,39
квітень 2009420,60420,6126,18
травень 2009420,60420,6130,39
червень 2009420,6200220,666,18
липень 2009420,60420,6130,39
серпень 2009420,60420,6130,39
вересень 2009420,60420,6126,18
жовтень 2009465,60465,6144,34
листопад 2009465,6200265,679,68
грудень 2009465,60465,6144,34
січень 2010540,60540,6167,59
лютий 2010540,60540,6151,37
березень 2010540,60540,6167,59
квітень 2010550,20550,2165,06
травень 2010550,20550,2170,56
червень 2010550,20550,2165,06
липень 2010552,60552,6171,31
серпень 2010552,60552,6171,31
вересень 2010552,60552,6165,78
жовтень 2010423,45200223,4569,27
листопад 2010282,340000
грудень 2010287,140000
січень 2011293,140000
лютий 2011293,140000
березень 2011293,10293,190,86
квітень 2011299,140000
травень 2011299,140000
червень 2011299,120099,129,73
липень 2011299,10299,192,72
серпень 2011299,10299,192,72
вересень 2011299,10299,189,73
жовтень 2011306,640000
листопад 2011306,6200106,631,98
грудень 2011312,6200112,634,91
січень 2012333,6200133,641,42
лютий 2012333,6200133,638,74
березень 2012333,60333,6103,42
квітень 2012340,240000
травень 2012340,2200140,243,46
червень 2012340,2200140,242,06
липень 2012343,2200143,244,39
серпень 2012343,2200143,244,39
вересень 2012343,2200143,242,96
жовтень 2012348,3200148,345,97
листопад 2012348,3200148,344,49
грудень 2012348,30348,3107,97
січень 3112,53
лютий 00
березень 134,03
квітень 133,9
травень 134,03
червень 3108,9
липень 3112,53
серпень 00
вересень 3108,9
жовтень 3112,53
листопад 3108,9
Всього 8016,2

Тобто, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає суму у розмірі 8016,20 грн., і саме дана сума неустойки (пені) підлягає до стягнення.

Зазначене є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, згідно ст. 309 ЦПК України, та часткового задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за апеляційною скаргою, становлять: 487,20 х 110% = 535,92 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи наведене вище та керуючись приписами статей 10, 11, 60, 212, 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд,

рішив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, задоволити частково.

Рішення Свалявського районного суду від 24 березня 2017 року, змінити стосовно неустойки (пені), шляхом стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів суму в розмірі 8016,41 гривень, неустойки (пені).

У решті вимог, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у сумі 535,92 грн., судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді