Справа № 375/912/15-ц Головуючий у І інстанції Литвин О. В.
Провадження № 22-ц/780/2661/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 22.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Данілова О.М.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітета Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, третя особа - державний нотаріус Києво Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Запруддя Рокитнянського району Київської області, вул. Шевченка, № 97, та право власності на земельну ділянку площею 0,58 га, надану для будівництва і обслуговування будинку за вказаною адресою, в порядку спадкування за законом після померлої 12 травня 2014 року дочки ОСОБА_5

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 05 листопада 2007 року помер ОСОБА_6, за яким в с. Запруддя Рокитнянського району Київської області по вул. Шевченка, 97, рахується житловий будинок, 1964 року забудови з господарськими спорудами, та земельна ділянка площею 0,58 га, розташована за цією ж адресою. Спадщину після смерті ОСОБА_6 фактично прийняв його син ОСОБА_7 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте юридично за життя спадщину ОСОБА_7 не оформив.

23 листопада 2013 року ОСОБА_7, який був чоловіком позивача ОСОБА_3 до 1994 року, помер. Їхня спільна дочка ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично свої спадкові права не оформила, оскільки 12 травня 2014 року померла.

Спадкоємцями після смерті дочки ОСОБА_5 є вона, ОСОБА_3, та чоловік померлої ОСОБА_8, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач спадщину після смерті дочки прийняла, подавши до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини.

До складу спадкового майна після смерті дочки входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,58 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, розміщені в с. Запруддя Рокитнянського району Київської області по вул. Шевченка, 97. Проте державний нотаріус Києво - Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку на ім'я ОСОБА_7

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Шевченка, 97 в с. Запруддя Рокитнянського району Київської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, як особа, чиї права вирішено даним судовим рішенням, подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вул. Шевченка, 97 в с. Запруддя Рокитнянського району Київської області.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 листопада 2013 року помер ОСОБА_7 (а.с.10), після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок, розташований за адресою: с. Запруддя Рокитнянського району Київської області, вул. Шевченка № 97, який належав батьку померлого ОСОБА_6, що підтверджується довідкою сільради від 18.06.2015 року за №215 (а.с.18). Спадщину після смерті батька ОСОБА_6 у 2007 році ОСОБА_7 прийняв шляхом постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами.

Також встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, розірваному у 1994 році, від якого мали дочку ОСОБА_7 (після укладення шлюбу Кирилюк) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

ОСОБА_5 спадщину після смерті батька ОСОБА_7 прийняла в порядку, визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №2038/7 від 25.11.2013 року, відповідно до якої остання поховала ОСОБА_7 за власні кошти та проживала разом з ним і вела з ним спільне господарство до дня його смерті (а.с.14).

12 травня 2014 року ОСОБА_5 померла (а.с.8) і спадщину після її смерті прийняла її мати ОСОБА_3, звернувшись у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Разом з тим, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено в зв»язку з тим, що ОСОБА_5 не оформила юридично свої спадкові права після померлого у 2013 році батька ОСОБА_7, який, в свою чергу, не оформив спадкові права після смерті у 2007 році батька ОСОБА_6 (а.с.16-17).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3 та визнання за нею права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та підтверджуються наявними в справі проаналізованими вище письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують, виходячи з наступного.

З долученої до апеляційної скарги ОСОБА_2 копії свідоцтва про одруження (а.с.54) вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, зареєстрованому 14 листопада 1998 року Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за № 32.

Оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із спадкодавцем ОСОБА_7, вона згідно вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Разом з тим, згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Вважається таким, що прийняв спадщину, спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Апелянт ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини не проживала, отже для прийняття спадщини мала подати нотаріусу у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про її прийняття, що нею зроблено не було.

Посилання апелянта на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року, яким їй по справі за її позовом було визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, колегією суддів відхиляються, оскільки рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2017 року вищевказане рішення було скасоване та ухвалене по справі нове рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2 про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 з підстав ненадання нею доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Оскільки дій, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7, ОСОБА_2 не вчинила, оскаржуване нею рішення про визнання права власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3, першою дружиною ОСОБА_7 та матірю його дочки ОСОБА_5, будь-яких прав та інтересів апелянта не вирішує, в зв»язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права та не вирішує права та інтереси апелянта ОСОБА_2, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: