Справа № 219/2833/17
Провадження № 2/219/2281/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., при секретарі Азямові Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг».
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Представник позивача за довіреністю Фольварчук В.М., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1, яка в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та виявила бажання про оформлення на своє ім'я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві погоджено вид кредитки Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова процентна ставка по кредиту 2,5%. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з Договором про надання банківських послуг, а також підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування в ПриватБанку. При порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язана сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.7).
Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, останній черговий платіж здійснила 25.07.2014 року (а.с. 4 зворот).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором (а.с.5 зворот) вбачається, що нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 3035,81 грн., заборгованість за процентами складає 26 831,56 грн., заборгованість за комісією складає 3100,00 грн., заборгованість по судовим штрафам складає 2148,37 грн., загальна сума заборгованості складає 35 115,74 грн.
Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Кредитним договором неустойки: штрафів у розмірі 2148,37 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII).
Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Закону України «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція»
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».
Як встановлено судом, відповідач зареєстрована в м. Соледар (Соледарська міська рада) Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
За таких обставин, суд що вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 2148,37 грн. на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором б/н від 29.11.2011 року.
Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 3100,00 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача.
Таким чином, без врахування нарахованої пені та комісії, а також штрафу, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором б/н від 29.11.2011 року становить 29 867,37 грн. та складається з такого: 3035,81 грн. - заборгованість за кредитом; 26 831,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.11.2011 року у загальному розмірі 29 867,37 грн.
Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1360,80 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Є.Дубовик