Єдиний унікальний номер 235/5870/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1072/2017
Головуючий у 1 інстанції Величко О.В.. Єдиний унікальний номер 235/5870/15-ц
Доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/1072/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Жданової В.С.,

суддів: Канурної О.Д., Краснощокова Н.С.

за участю секретаря Яворського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАД» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецькоїобласті від 14 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАД» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2015 року задоволений позов ОСОБА_1 до ТОВ «ДИАД» , з відповідача на його користь стягнуто суму авансу за попереднім договором 50000 грн., суму штрафних санкцій 59378250 грн. та судовий збір в сумі 3654 грн.

22.12.2016 року від ОСОБА_1 та ТОВ «ДИАД» надійшла заява про визнання мирової угоди, укладеної між ними. За умовами мирової угоди відповідач визнає, що його заборгованість перед позивачем на момент укладення мирової угоди становить : аванс 50000 грн., штрафні санкції 59378250 грн., судовий збір 3654 грн. Відповідач в рахунок погашення вказаної заборгованості передає у власність позивачу ОСОБА_1 нежитлову будівлю площею 7886,7 кв.м. за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Володарське шосе, будинок №6, а саме : основу літ.-А приміщ.2,3,4,5 основні літ.Б-1,В-1,Г-1, яка належить йому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому 03.08.2016 року нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області , зареєстрованому в реєстрі за № 5098. Даний договір є невідємною частиною укладеної мирової угоди. Згідно висновку про оцінку від 16.12.2016 року вартість нежитлової будівлі складає 1 482 700 грн. Даний висновок є невідємною частиною договору.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2017 року відмовлено у визнанні мирової угоди, укладеної між сторонами.

В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «ДИАД», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм діючого цивільного законодавства, просить скасувати оскаржувану ухвалу. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що нежитлова будівля, яку ТОВ «ДИАД» має намір передати на виконання рішення про стягнення заборгованості, належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2016 року, згідно висновку вартість майна 1 482 700 грн. Фактом передачі нерухомого майна сторони врегулюють спір на стадії виконання судового рішення шляхом взаємних поступок, що є підставою для затвердження мирової угоди. Сторони дійшли згоди з усіх суттєвих питань, їх дії спрямовані на виконання судового рішення у добровільному порядку, тому суд повинен був визнати цю мирову угоду.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідної інформації на сайті «Судова влада України», оскільки приймання поштових відправлень на/з м. Донецьк припинено з 27.11.2017 р. та шляхом направлення SMS - повідомлення його представнику, яке доставлено 4.07.2017 р. о 15-00, що перебуває у відповідності до вимог ч.6 ст.74 ЦПК України.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності ( вх..ЕП-3993/17 від 06.-7.2017 р. )

Вказані обставини відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно та правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, зясував умови мирової угоди, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання мирової угоди.

Згідно зі ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. До відкриття виконавчого провадження мирова угода подається сторонами до суду, який ухвалив рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмову стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить законові або порушує права чи свободи інших осіб.

Підставою для відмови у визнання мирової угоди, укладеної між сторонами на стадії добровільного виконання рішення, на стадії виконавчого провадження, або неприйняття відмови стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення є: суперечливість таких дій закону, порушення прав чи свобод інших осіб на стадії виконавчого провадження.

Відповідно до положень 372 ЦПК України суд повинен перевірити чи відповідають умови мирової угоди положенням закону, її зміст, чіткість викладення її умов, чи стосується угода предмета спору, чи всі умови мирової угоди визначені у межах позову, стосуються предмета позову і засновані на взаємних поступках, чи ліквідується спір, що виник між сторонами, в результаті такої мирової угоди, а також дотримання сторонами і державним виконавцем строків для звернення до суду для затвердження такої мирової угоди.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення авансу у розмірі 50000грн., сплаченого позивачем ОСОБА_1 за попереднім договором з ТОВ «ДИАД» від 21.04.2009 р., згідно якого існувала попередня домовленість про купівлю ОСОБА_1 нерухомої будівлі, яка належить ТОВ « ДИАД» , що розташована за адресою Донецька область м. Маріуполь, Володарське шосе №6 та стягнення штрафу у розмірі 59 428 250 грн. за порушення умов договору. Встановлено, що договір купівлі-продажу не відбувся у зв»язку із відмовою учасників ТОВ «ДИАД» від продажу належного товариству нежитлового приміщення.

Згідно ст.145 ЦК України вищим органом товариством з обмеженою відповідальністю є загальні збори, до виключної компетенції яких віднесено вирішення питань продажу майна.

Матеріали справи не місять будь-якої інформації про те, що питання про фактичне відчуження нерухомого майна було вирішено на загальних зборах товариства.

Таким чином, запропонований спосіб виконання судового рішення призведе до порушення прав учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Вбачається, що сторони по справі намагаються шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначають Закон України "Про виконавче провадження" та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що мирова угода не може виходити за межі спірних правовідносин, стосуватися прав та обов'язків осіб, які не є сторонами у спорі.

Мирова угода між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ТОВ «ДИАД» укладена на виконання рішення суду про стягнення суми боргу, тобто предметом спору були грошові кошти.

Домовленість сторін мирової угоди виходить за межі предмету цивільного позову. Вбачається, що між сторонами існує спір з приводу стягнення грошових коштів, а предметом даної мирової угоди є передача нерухомого майна - нежитлова будівля площею 7886,7 кв.м. за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Володарське шосе, будинок № 6 від одного власника до іншого.

Питання набуття права власності, перехід права власності та відчуження нерухомого майна врегульовані нормами ЦК - книга третя, розділ 1, глави 23- 25.

Звернення стягнення на нерухоме майно при відсутності коштів у боржника на погашення боргу здійснюється з додержанням порядку, визначеного ст.ст. 48-52 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, мирова угода, за умовами якої боржник передає особі у рахунок повного погашення боргу нерухоме майно, яке не було предметом судового спору, не відповідає вимогам закону та виходить за межі предмету позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що мирова угода укладається інтересах обох сторін, направлена на виконання судового рішення, відповідає вимогам закону та не порушує прав інших осіб є необґрунтованими, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам ст. 372 ЦПК України.

Винесена судом першої інстанції ухвала перебуває у відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303,307, п. 1 ч 1 ст.313, 314 ЦПК України Апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАД» відхилити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: