Справа № 591/1520/17
Провадження № 2/591/1392/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 року
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Прокудіної Н.Г.
при секретарі Майборода А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, 3-тя особа : Третя Сумська державна нотаріальна контора про визначення часток співвласників в квартирі , визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що згідно з розпорядженням управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 23.12.2003 р. № 1295 квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_4, дочці ОСОБА_2 та онуці ОСОБА_3. 18.10.2013 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, частину квартири АДРЕСА_2. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не складала. Спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1 чоловік померлої, а також донька ОСОБА_2 Він прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дочка померлої ОСОБА_2 не виявила бажання приймати спадщину і жодних дій для цього не вчиняла. Заяви до нотаріальної контори не подавала. Інших спадкоємців першої черги після померлої ОСОБА_4 не має. Як спадкоємець за законом він не має можливості оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на частину померлої ОСОБА_4 в квартирі та отримати свідоцтво про право на спадщину, так як частки співвласників зазначеної квартири не визначені. За життя дружини ОСОБА_4, всі співвласники квартири визнавали один за одним право на рівні частки у праві власності на квартиру, домовленостей про інший розподіл часток у праві власності на квартиру між ними не було. Просить визначити частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі по ? частині кожному , визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.10.2013 року.
Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просять розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві позовні вимоги визнала повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи - Третьої Сумська нотаріальна контора в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просять розглянути справу у їх відсутність.
В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного .
Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні .
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.03.1966 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6).
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 2003 року квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_4, дочці ОСОБА_2 та онуці ОСОБА_3 (а.с. 8).
18 жовтня 2013 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).
Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, частину квартири АДРЕСА_2.
Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 18-19).
Спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1 чоловік померлої, а також донька ОСОБА_2
ОСОБА_1 прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Дочка померлої ОСОБА_2 не виявила бажання приймати спадщину і жодних дій для цього не вчиняла. Заяви до нотаріальної контори не подавала.
Інших спадкоємців першої черги після померлої ОСОБА_4 не має.
Як спадкоємець за законом позивач не має можливості оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на частину померлої ОСОБА_4 в квартирі та отримати свідоцтво про право на спадщину, так як частки співвласників зазначеної квартири не визначені.
За життя дружини ОСОБА_4, всі співвласники квартири визнавали один за одним право на рівні частки у праві власності на квартиру, домовленостей про інший розподіл часток у праві власності на квартиру між ними не було.
Відповідно до 4.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Ч. 1 ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки оформити спадщину на належну йому частину квартири позивач позбавлений можливості, так як не визначені частки в квартирі , право позивача порушене і підлягає захисту, тому необхідно визначити частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі по ? частині кожному, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.10.2013 року.
Керуючись ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 11, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити частки співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі по ? частині кожному .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.10.2013 року.
Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.Г.Прокудіна