Справа № 263/1751/17
Провадження №2/263/882/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» червня 2017 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, відсотків, інфляційного збільшення та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договорами позики,-

В С Т А Н О В И В:

07.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, відсотків, інфляційного збільшення та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором позики. В позовній заяві зазначив, що 02.04.2015 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики б/н, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав гроші у розмірі 30 000 грн. За даним договором передбачена сплата відсотків за користування позикою у розмірі 6 % за кожен місяць користування позикою до часу повернення позики з кінцевим терміном повернення 02.08.2015 року. При несплаті щомісячно відсотків у встановлений строк до 02 числа кожного місяця, вони підлягають щомісячній сплаті у розмірі 8 % від суми боргу та при несвоєчасному поверненню позики або сплати процентів позичальник зобовязаний заплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення зобовязання, відшкодувати збитки згідно зі ст. 623 ЦК України, повернути борг з урахуванням інфляційного збільшення, а також відшкодувати позикодавцю усі необхідні витрати, повязані зі стягненням боргу. Умови договору відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав, заборгованість перед позивачем не погасив, у звязку з чим, станом на 02.03.2017 року заборгованість складає 178275 грн., з яких: 30000 грн. - заборгованість за позикою; 55 200 грн. - заборгованість за відсотками за користування позикою; 4950 грн. - інфляційне збільшення, 1425 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобовязань, 86700 грн. заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, 02.04.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у письмовій формі укладений договір позики б/н на суму 30 000 грн., про що свідчить підпис відповідача у зазначеному договорі.

Згідно пункту 3.4 наведеного договору, за ст.259 ЦК України сторони збільшили строк позовної давності до двадцяти років щодо стягнення суми боргу, відсотків, інфляційного збільшення та пені за несвоєчасне виконання зобовязань.

За умовами договору від 02.04.2015 року ОСОБА_2 зобов'язаний повернути суми боргу відповідно до 02.08.2015 року, але не повернув по теперішній час, тому борг 30000 грн. підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Умовами договору від 02.04.2015 року передбачена сплата відсотків за користування позикою у розмірі 6% за кожен місяць користування позикою до часу повернення позики з кінцевим терміном повернення 02.08.2015 року. При несплаті щомісячно відсотків у встановлений строк до 02 числа кожного місяця, їх сума плюсується до суми позики й відсотки начисляються на загальну суму боргу в розмірі 8 % за кожен місяць нарахування боргу до часу його повернення.

Відсотки від суми позики за договором, за період з 02.04.2015 року по 02.03.2017 року, складають 55 200 грн. (30 000 грн. х 8% : 100 х 23 місяця = 55 200 грн.) та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до 1.4 вказаного договору, при несвоєчасному поверненні позики або сплаті відсотків позичальник зобовязався сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення зобовязання, відшкодувати збитки згідно зі ст. 623 ЦК України, повернути борг з урахуванням інфляційного збільшення, а також відшкодувати позикодавцю усі необхідні витрати, повязані зі стягненням боргу.

Згідно зі ст.ст.625, 1050 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що 3% річних від простроченої суми за період з 02.08.2015 року по 02.03.2017 року, за 19 місяців, складають 1425 грн., інфляційне збільшення суми позики за період: вересня 2015 року грудня 2016 року складає 4950 грн. Зазначені суми підтверджені наданим позивачем суду розрахунком та підлягають стягненню на користь позивача, так як відповідач прострочив виконання грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Умовами договору позики-застави передбачена неустойка у розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення, за період з 02.08.2015 року по 02.03.2017 року в межах 578 днів вона складає 86700 грн. (30 000 грн. х 0,5% : 100 х 578 днів = 86 700 грн.) та підлягає також стягненню з відповідача.

В звязку зі звільненням позивача від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» та задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1782,75 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,61,88,197 ч.2, 209,212-215,218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, відсотків, інфляційного збільшення та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договорами позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики б/н від 02.04.2015 року у розмірі 30 000 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 55 200 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1425 грн., інфляційне збільшення суми позики у розмірі 4950 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 86700 грн., що утворилися станом на 02.03.2017 року, всього на суму 178275 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1782,75 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області в місті Маріуполі через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області

Суддя П.І.Папаценко