Справа № 466/3765/17
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

1 червня 2017 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська Н.Л., розглянувши матеріали заяви ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 614,75 грн., -

в с т а н о в и л а :

26 травня 2017 року ЛМКП «Львівводоканал» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 614,75 грн.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу встановлено, що заборгованість боржників з оплати послуг водопостачання та водовідведення станом на 1 грудня 2016 року складає 614,75 грн. Проте, згідно довідки про стан розрахунків, заборгованість почала нараховуватись з листопада 2012 року. З цього слідує пропуск стягувачем позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за період до травня 2014 року.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у прийнятті заяви ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 614,75 грн. слід відмовити.

Розяснити заявнику право на звернення до суду в позовному провадженні.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 96, 99, 100, 210 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

У прийнятті заяви ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 614,75 грн. відмовити.

Повернути ЛМКП «Львівводоканал», яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 64, сплачений судовий збір в сумі 111,00 гривень згідно платіжного доручення № 3/013 від 14 березня 2017 року та 689,00 гривень згідно платіжного доручення № 147/245 від 23 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_5