Справа №461/3934/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Галицький відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, мотивуючи вимоги заяви тим, що вона є громадянкою України, однак у звязку із навчанням перебуває в державі Ізраїль у м. Нетанія, ОСОБА_2, 3/33. 27.04.2017 року в лікарні «Ланіадо» вона народила сина Адама, що підтверджується довідкою вказаного вище медичного закладу. В шлюбі вона не перебуває. Вважає, що її новонароджена дитина є громадянином України у відповідності до вимог п.8 ст.6 Закону України «Про громадянство України» згідно з яким, підставами набуття громадянства України є серед іншого, перебування у громадянстві України одного чи обох батьків дитини. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. У звязку із цим просить суд встановити юридичний факт, зокрема те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, народила 27 квітня 2017 року в медичному закладі-лікарні «Ланіадо» в м. Нетанія держави Ізраїль живу дитину сина ОСОБА_3 та на час народження дитини не перебувала в шлюбі.

Представник заявниці - ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності на підставі наявних письмових доказів.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подавши при цьому заяву про розгляд справи без його участі та просив винести рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується паспортом громадянина України Серія КС595477 (а.с.5).

ОСОБА_1 27 квітня 2017 року у лікарні Ланіадо держави Ізраїль народила дитину чоловічої статі, що підтверджується копією довідки про народження, перекладеної з івриту на українську мову (а.с.11-12).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Пунктом 7 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України ОСОБА_1 свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 88, 169, 212, 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Галицький відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини, задовольнити.

Встановити юридичний факт, зокрема те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, народила 27 квітня 2017 року в медичному закладі-лікарні «Ланіадо» в м.Нетанія держави Ізраїль живу дитину сина ОСОБА_3 та на час народження дитини не перебувала в шлюбі.

Рішення, відповідно до ст. 257-1 ч.4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.М.Городецька