Справа № 364/694/17
Провадження № 2/364/258/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

за участю секретаря Кулинич Г.І.,

за участю:

сторони не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 16.06.2017 р. подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якій Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду на період її навчання.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначила, що вона з 26.06.1996 р. перебувала з Відповідачем по справі - ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб між сторонами було розірвано 30.06.2015 р. Зараз дочка навчається в Національному транспортному університеті на денній формі навчання, дата закінчення навчання - 30.06.2020 р. На даний час Позивач працює в ЕНАФ «Мрія» в с. Капустинці, отримує невелику заробітну плату, інших доходів не має, а Відповідач, як їй відомо працює на приватному підприємстві пасажирських перевезень, хоча надати довідку про доходи вона можливості не має. Позивач вважає, що Відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки, щомісячно сплачуючи аліменти у твердій грошовій формі - 1 500 грн.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 19.06.2017 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 11.07.2017 р.

Позивач у судове засідання 11.07.2017 р. не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, 11.07.2017 р. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 20).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, 27.06.2017 р. до суду надійшла його письмова заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 16).

Відповідно до частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, розглянувши позовну заяву і додані до неї документами, оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу та з'ясовуючи наявність законних підстав для прийняття судом визнання Відповідачем позову, виходить з такого.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 названого Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За вимогами частини першої згаданої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2016 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, розірваний рішенням Володарського районного суду Київської області від 30.06.2015 р. (а.с. 4, 5). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено доданої до позовної заяви копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 18.06.1999 р. Капустинською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис № 4 (а.с. 6).

На теперішній час дочка сторін ОСОБА_4 є студентом 1-го курсу денної форми навчання Національного транспортного університету, дата закінчення повного курсу навчання - 30.06.2020 р., що підтверджено оригіналом довідки від 30.05.2017 р. № 200, виданою названим університетом (а.с. 8). При цьому ОСОБА_3 проживає разом із Позивачем та перебуває на її утриманні згідно з довідкою від 02.06.2017 р. № 720, виданою Капустинською сільською радою Володарського району Київської області (а.с. 9).

Із позовної заяви вбачається, що Позивач працює в ЕНАФ «Мрія» в с. Капустинці, отримує невелику заробітну плату, інших доходів не має; Відповідач працює на приватному підприємстві пасажирських перевезень.

Визнання Відповідачем позову без жодних заперечень, на думку суду, свідчить, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її.

З огляду на це суд вважає, що визнання Відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову Відповідачем.

Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, за імперативними вимогами частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 182, 199-201 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 57, 60, 131, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н, зареєстрованої і фактично проживаючої за адресою: с. Чепіженці, Володарський р-н, Київська обл., аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - 16.06.2017 р. до припинення її навчання - до 30.06.2020 р.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Копії рішення надіслати сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку оскарження або після перегляду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Л.А. Макаренко