АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2751/17 Номер провадження 22-ц/786/1920/17Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2008 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Вказувала, що з часу ухвалення судового рішення в її житті склалися такі зміни, які суттєво впливають на матеріальне становище її сім'ї. Зокрема, посилалася на те, що має іншого малолітнього сина, якого утримує сама, значно зросли споживчі ціни на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, ліки, окрім того, син ОСОБА_5 став часто хворіти. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягнуті за судовим рішенням на її корить з відповідача ОСОБА_4 з 1/6 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовлено.

Судові витрати за розгляд справи віднесені за рахунок держави.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає з позивачем (а.с.8,14).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2008 року, яке вступило в законну силу, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, до досягнення повноліття, починаючи з 03 жовтня 2008 року (а.с.10).

З часу ухвалення судового рішення на користь ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у позивача змінився сімейний стан. Позивач також має малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який також знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_4 є працездатною особою, має постійне місце роботи та отримує стабільний заробіток. Дана обставина є такою, що не змінювалася за часу виникнення аліментного обов'язку.

ОСОБА_4 окрім сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, має малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання якого згідно з рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2004 року також стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача.

Встановлено, що ОСОБА_4 12 лютого 2011 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, подружжя має доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що у відповідача змінився сімейний стан з часу виникнення аліментних обов'язків на користь позивача та з'явилися у нього інші особи, яким він за законом зобов'язаний надавати утримування і які фактично знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, сама по собі обставина росту споживчих цін на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, ліки, на що посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, в силу норм ст. 192 СК України, не може бути оцінена як правова підстава для збільшення розміру аліментів, що стягнуті за судовим рішенням. Вирішуючи питання щодо матеріального становища платника аліментів, в даному випадку місцевий суд врахував розмір його заробітної плати, склад його сім'ї, що впливає на величину витрат на утримання відповідачем себе та членів своєї сім'ї, наявність аліментних зобов'язань за двома судовим рішеннями, тому прийшов до мотивованого висновку про відсутність підстав, визначених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів, які стягнуті на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до розміру ? частина.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічні норми містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, право на зменшення чи збільшення розміру аліментів пов'язано із змінами, які повинні відбутись в матеріальному та сімейному стані боржника чи стягувача, а також такі зміни мають відбутись з їх станом здоров'я, вже після визначення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріальне становище сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стан його здоров»я погіршилися, не впливають на законність судового рішення, оскільки законодавець пов»язує зміну матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я саме батьків дитини, на яких за законом покладено обов»язок її утримувати до повноліття. Стягнення додаткових витрат у разі хвороби дитини, розвитку її здібностей передбачені іншими нормами сімейного законодавства, таких вимог позивач не заявляла і вони не були предметом судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції .

Таким чином, зазначені позивачем обставини не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів, оскільки не свідчать про зміну його майнового стану чи погіршення стану здоров'я.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не вбачається підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: