Справа № 489/1869/17
Номер провадження 2-о/489/71/17
РІШЕННЯ

Іменем України

04 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.

секретаря - Бреженюк Н.С.

за участю:

заявниці - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.10.2016 р. помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та автомобілю. За життя померлим був складений заповіт, відповідно до якого зазначене майно він заповідав заявниці. У встановленому законом порядку вона звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Проте згідно їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки в правовстановлюючому документі Заповіті від 06.07.2016 р. - помилково вказано дату народження заявниці як «15 жовтня 1973 року», що не збігається з датою народження зазначеною у її паспорті та інших документах «15 листопада 1973 року».

Оскільки зазначена обставина заважає ОСОБА_1 реалізувати свої права, вона просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Заповіт складений ОСОБА_2, посвідчений 06 липня 2016 року приватним нотаріусом Миколаївського МНО ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 880 на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився.

Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_2 (після одруження ОСОБА_1) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 06.07.2016 р. склав заповіт, відповідно до якого належну йому земельну ділянку № 500, що знаходиться за адресою: СТ «Вечірня Зоря» в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, площею 0,0425 га, кадастровий номер *19:000:0115, для ведення садівництва, а також автомобіль марки HYUNDAI, модель GETZ, шасі (кузова, рами) № KMHBT51DP8U797770, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, він заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21.10.2016 р. ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № 500 в СТ «Вечірня Зоря» в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, площею 0,0425 га та автомобіля марки HYUNDAI, 2008 року випуску.

У встановленому законом порядку заявниця звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2

Проте видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки у правовстановлюючому документі Заповіті від 06.07.2016 р., складеному померлим ОСОБА_2 на її користь дата її народження зазначена як «15 жовтня 1973 року», в той час як в усіх інших документах «15 листопада 1973 року».

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона не має можливості усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в паспорті громадянина України, виданому Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 20.02.1997 року, дата народження заявниці вказана як «15 листопада 1973 року».

В інших особистих документах заявниці (Свідоцтво про народження) дата її народження вказано як «15 листопада 1973 року».

За таких обставин судом встановлено, що виникли розбіжності в написанні дати народження заявниці в Заповіті, складеному її батьком ОСОБА_2 на її користь, та інших її особистих документах.

На теперішній час усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку неможливо.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно п. 6 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що розбіжності в написанні дати народження заявниці в різних документах виникли в звязку з допущенням помилки при складанні Заповіту, неможливість усунути вказані розбіжності, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати свої спадкові права на майно після смерті батька.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 212, 214, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт, що Заповіт, складений ОСОБА_2, який помер 21.10.2016 р., посвідчений 06 липня 2016 року приватним нотаріусом Миколаївського МНО ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 880 на імя «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1» належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С. Тихонова