АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 755/1245/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7439/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Славутинської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визначення місця проживання малолітньої дитини , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року зазначену вище справу передано за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до іншого суду, вважаючи що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та просила суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 26 вересня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1808, визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року відкрито провадження по даній справі.

26 березня 2017 року відповідач звернувся до суду із клопотанням про передачу справи за підсудністю до Новозаводського суду м. Чернігова, посилаючись на те, що з 24 лютого 2017 року малолітня дитина ОСОБА_5 проживає з ним у м. Чернігові, а тому просив суд передати справу за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова на підставі ст. 109 ЦПК України та ст. 116 ЦПК України.

Вирішення питання про передачу справи з одного суду до іншого врегульовано нормами ст. 116 ЦПК України, за змістом якої суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Передаючи справу за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова, суд першої інстанції виходив з того, що малолітня дитина ОСОБА_5 проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1, а тому справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 проживала з батьком ОСОБА_4 у м. Чернігові, на час подачі позовної заяви ОСОБА_3 малолітня ОСОБА_5 з 5 січня 2017 року проживала разом з нею.

Також судом встановлено і це визнано сторонами у справі, що з 24 лютого 2017 року і до теперішнього часу ОСОБА_5 проживає разом з відповідачем ОСОБА_4

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зміну підсудності справи, не врахував, що на момент відкриття провадження у справі малолітня проживала разом з позивачкою, а передача справи з одного суду до іншого в процесі провадження у зв'язку із зміною місця проживання малолітньої дитини, відносно якої заявлено позовні вимоги про встановлення місця проживання не може впливати на визначення підсудності справи та передача справи до іншого суду з цих підстав нормами ЦПК України не передбачена, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, ОСОБА_3 разом з малолітньою ОСОБА_5 зареєстровані у АДРЕСА_2, ОСОБА_5 перебуває на утриманні відповідача та проживає у м. Чернігові.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для застосування ч. 2 ст. 110 ЦПК України при відкритті провадження у справі у суду першої інстанції не було.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Оскільки дані обставини стали відомі суду після відкриття провадження у справі до початку розгляду справи по суті, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання відповідача що направлення справи за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова на підставі ст. 109 ЦПК України та п. 2 ст. 116 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду обґрунтовані і відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді