У Х В А Л А

20 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2016 року та ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року в справі за заявами Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії та зустрічним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» до ОСОБА_7 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Дзержинський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2016 року, залишив без розгляду заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» (далі − ОСББ «Садиба Чернишова») та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСББ «Садиба Чернишова» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії та зустрічним позовом ОСББ «Садиба Чернишова» до ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 13 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4 відхилила, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2016 року залишила без змін.

1 червня 2017 року до Верховного Суду України звернувся із заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвалених у справі судових рішень, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме статей 91, 104 Цивільного кодексу України (далі − ЦК України), статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб − підприємців та громадських формувань», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також частини першої статті 26, статей 42, 61, частини четвертої статті 74, частини третьої статті 222, статей 362, 365 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України).

На підтвердження своїх вимог заявник надав постанову Вищого господарського суду України від 9 квітня 2014 року та дві ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Залишаючи без розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з яким погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що ОСББ «Садиба Чернишова» припинило свою діяльність згідно з рішенням апеляційного суду від 25 червня 2013 року, яким призначено ліквідаційну процедуру та голову ліквідаційної комісії Корольова В.В., а заявники ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 відповідно до статей 26, 37 ЦПК України не є сторонами у справі, їх повноваження не підтверджені належними доказами, оскільки з набранням зазначеним судовим рішенням законної сили ОСОБА_5 втратила право на представництво інтересів юридичної особи. Крім того, суд зазначив, що заявники без поважних причин пропустили передбачений частиною першою статті 362 ЦПК України місячний строк для звернення до суду з такою заявою.

Наданою для порівняння постановою від 9 квітня 2014 року Вищий господарський суд України скасував рішення судів попередніх інстанцій, якими скасовано рішення господарського суду в справі про визнання недійсним і скасування розпорядження міського голови щодо видачі свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення, та відмовив у задоволенні заяви про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки заявник не надав належних доказів щодо внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення ОСББ «Садиба Чернишова» станом на день звернення до суду з позовом у даній справі, тому з огляду на положення статті 91 ЦК України зазначена юридична особа до дня припинення державної реєстрації наділена цивільною правоздатністю та дієздатністю і правом на звернення до суду з позовними вимогами.

Зазначене судове рішення, надане заявником для порівняння та судове рішення, про перегляд якого подано заяву, постановлені у справах з різними фактичними обставинами, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У наданих для порівняння ухвалах від 17 вересня 2014 року (№ 6- 30256 св14) Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- скасував рішення апеляційного суду в частині поданої заяви в порядку, передбаченому статтею 221 ЦПК України, про роз'яснення судового рішення щодо припинення повноважень голови правління ОСББ «Садиба Чернишова», направивши справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, оскільки апеляційний суд, задовольняючи заяву в зазначений спосіб, вирішив питання щодо повноважень голови правління, що не було предметом цього спору, та не встановив, які саме положення резолютивної частини роз᾽яснюваного ним рішення є незрозумілими чи припускають кілька варіантів тлумачення;

- відмовив у задоволенні заяви голови ліквідаційної комісії ОСББ «Садиба Чернишова» про відмову від касаційної скарги в порядку статті 330 ЦПК України, оскільки особа, яка подала касаційну скаргу, проти заяви заперечує (ухвали від 17 вересня 2014 року № 6- 30256 св14).

У судових рішеннях, наданих заявником на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справ, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні і ті самі норми процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявами Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» та ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії та зустрічним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садиба Чернишова» до ОСОБА_7 про стягнення боргу за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2016 року та ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук