Справа № 524/4854/17
Провадження №2-о/524/150/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017 року Автозаводський районний м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що 10 червня 2017 в м. Брянка, Луганської області, померла її мати ОСОБА_2.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи, видані на територіях які тимчасово не контролюються українською владою, не створюють правових наслідків.

Так як мати заявниці померла на тимчасово окупованій території України в м. Брянка (про що свідчить лікарська довідка про причини смерті), органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовили їй у державній реєстрації відповідного актового запису про смерть, тому вона змушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту смерті.

Заявник ОСОБА_1 просить суд, встановити факт смерті 10 червня 2017 року у м. Брянка, Луганської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, про слухання заяви повідомлявся належним чином.

Вивчивши та дослідивши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Заявник підтверджує факт смерті ОСОБА_2, лікарською довідкою про причини смерті № 416 від 16 червня 2017 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_2 та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті виданим на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_2 та отриманні свідоцтва про смерть.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою її смерті 10 червня 2017 року та місцем смерті м. Брянка, Луганської області.

Приписами п.8 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Суд сприймає надану заявником лікарську довідку про причини смерті № 416 від 16 червня 2017 року, як носій конкретної інформації факту смерті ОСОБА_2, при цьому не може визнати вказанеу лікарську довідку належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним і не створює правових наслідків, але суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов`язки заявника.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 212, 213, 215, 218, 256, 257-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 10 червня 2017 року у м. Брянка, Луганської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до орану державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя