Провадження № 2/752/379/17
У Х В А Л А

05.07.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді - Шумко А.В.,

за участю секретаря - Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором №АСМСRС20260054 від 28.08.2008 року.

Позивач в судове засідання, призначене на 08.06.2017 року у 11-00 год. явку свого представника не забезпечив, хоча явка представника була визнана судом обовязковою, про час і місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, повістку про виклик до суду отримано по пошті 10.05.2017 року причини неявки суду не повідомлені.

Позивач повторно свого представника в судове засідання, призначене на 05.07.2017 року о 13-45 год. не забезпечив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, повістку про виклик до суду отримано по пошті 16.06.2017 року, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце судового розгляду повідомлений судом належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Неявка в судове засідання представника позивача, а також відсутність документів, що підтверджували б поважність його неявки, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

У призначені судові засідання на 08.06.2017 року та 05.07.2017 року, явка представника позивача була визнана обов'язковою, про що повідомлялося позивача в судовій повістці про виклик до суду, але представник позивача жодного разу не з'явився, проте був належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, що у свою чергу підтверджується зворотними поштовими повідомленнями.

Норми ч.3 ст.169 ЦПК України, направлені в тому числі на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, а представник позивача, при цьому не з'являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Згідно вимог, передбачених п. 3 ч.1 ст.207 ЦПК України (в редакції Закону № 2453-VI (2453-17) від 07.07.2010) у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавцем встановлено, що при повторній неявці позивача в судове засідання причина неявки в судове засідання не має значення для суду і в разі навіть поважної причини при повторній неявці в судове засідання, обов'язком суду є залишення позовної заяви без розгляду.

Слід зазначити, що виходячи із системного аналізу ст.27, 76, 77 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Надсилання судових повісток поштою здійснюється відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. N 270. Законом не визначено обов'язку суду щодо розшукування позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Тому за наведені вище обставини, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст.169, п. 3, ч. 1 ст. 207, 294, 296 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовну заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Шумко А.В.