Справа № 2-828/11
Номер провадження 4-с/489/39/17
УХВАЛА

05 липня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду зі скаргою на дії на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1.

Вказували на те, що 01.03.2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист по справі №2-828/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 101,01 грн., та судових витрат. В подальшому зазначений виконавчий лист був предявлений стягувачем до виконання. Проте 30.03.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення вищевказаного виконавчого документу стягувачеві, оскільки не виявлено майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення. На переконання скаржника, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків та не в повному обсязі вжив заходів щодо пошуку майна та коштів боржника.

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52482512 від 30.03.2017 р. - неправомірними; постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52482512 від 30.03.2017 р. скасувати; зобовязати державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №2-828/2011, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 01.03.2011 р.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

21.01.2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме, стягнуто з відповідачки на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 400030597 від 05.12.2007 р., яка складає 5 101 грн. 01 коп., а також судові витрати: 51 грн. 01 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. інформаційно-технічних витрат.

01.03.2011 р. було видано виконавчий лист по зазначеній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 101 грн. 01 коп., та судових витрат.

В подальшому представником скаржника було подано до Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

ОСОБА_3 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

30.03.2017 року держаним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1, було винесено Постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, відповідно до якої виконавчий лист по справі №2-828/2011 виданий 01.03.2011 р. було повернуто ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», оскільки майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

В обґрунтування своїх вимог представник скаржника посилається на те, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження не було вжито всіх необхідних заходів щодо пошуку та виявлення майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2016 р. державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам.

19.10.2016 р. державним виконавцем була винесена Постанова про арешт майна боржника.

ОСОБА_3 відомостей з бази даних «Автомобіль» та НАІС ДДАІ МВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

30.03.2017 р. державним виконавцем був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання боржника, та встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке згідно закону можливо звернути стягнення, про що складено відповідний Акт державного виконавця.

На запити від 28.12.2016 р. державним виконавцем були здійснені запити до Державної податкової інспекції та Пенсійного фонду України, згідно відповіді на які вбачається, що відкритих рахунків в установах банку за боржником не зареєстровано, боржник пенсію не отримує та не має джерел доходу.

ОСОБА_3 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна державним виконавцем було внесено запис про обтяження 30.03.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

ОСОБА_3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Натомість дослідивши всі надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що державним виконавцем виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 52482512 вчинялись у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, ним було арештовано майно боржника, здійснено відповідні запити щодо наявності у боржника майна або доходів, здійснено вихід за адресою боржника.

Разом з тим, слід зазначити, що безрезультативність вжитих державним виконавцем заходів не свідчить про неправомірність його дій або бездіяльність.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що державний виконавець при винесенні постанови діяв в межах вимог передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає, що заявлені вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 4,26 ЗУ «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова