Провадження № 2/712/1641/17
Справа № 712/5702/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання спадкового договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання спадкового договору, посилаючись на те, що 29 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір довічного утримання (спадковий договір). Предметом цього договору є квартира № 9 по бул. Шевченка 195/1 в м. Черкаси, яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності від 13 березня 1997 року. Згідно даного договору на відповідача було покладено обовязок по виконанню розпоряджень позивача щодо його повного утримання та догляду до смерті, що складається із забезпечення харчування, одягом, в залежності від сезону, ліками, доглядом та необхідною допомогою по мірі її необхідності, щомісячне надання грошової допомоги в сумі 300 грн. Проте жодних дій, передбачених договором довічного утримання відповідачем не вчиняється. Тому вважає, що даний договір має бути розірваний у судовому порядку, в звязку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Позивач та його представник до судового засідання не зявилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільно-процесуального законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання (спадковий договір).

Згідно даного договору ОСОБА_2, як набувач, зобовязалася виконувати розпорядження ОСОБА_1 як відчужувача, що встановлені цим договором, і після його смерті набуває право власності на належне відчужувачу майно, що є предметом цього договору, а саме: квартиру № 9 по бул. Шевченка 195/1 в м. Черкаси, яка належить останньому на підставі Свідоцтва про право власності від 13 березня 1997 року.

Відповідно до п. 6 спадкового договору на ОСОБА_2 було покладено обовязок по виконанню розпоряджень позивача щодо його повного утримання та догляду до смерті, що складається із забезпечення харчування, одягом, в залежності від сезону, ліками, доглядом та необхідною допомогою по мірі її необхідності, щомісячне надання грошової допомоги в сумі 300 грн., а також у разі його смерті здійснити поховання за свій рахунок.

Відповідно до п. 13 вказаного договору, у разі невиконання набувачем майна, розпоряджень відчужувача, цей договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконанням ним розпоряджень відчужувача.

Як встановлено судом відповідач не виконує обов'язки, покладені на нею Договором довічного утримання, та остання не заперечує проти його розірвання.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчуджувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчуджувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків незалежно від його вини.

На підставі ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчуджувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право на його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача не підлягають поверненню.

Оскільки позивачем викладені обставини про те, що відповідач не виконує умови договору довічного утримання, а відповідач не оспорює цих обставин у своїй заяві до суду та погодилась з позовом, тому є підстави для розірвання договору довічного утримання, укладеного між сторонами по справі, в зв»язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 640 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10-11,60-61,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 744-746 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Спадковий договір (договір довічного утримання), укладений 29 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1-1643 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: