Справа № 591/3359/16-ц
Провадження № 2/591/191/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд міста Суми
в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.
при секретарі - Майборода А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської міської ради, виконавчий комітет Сумської міської ради, ОСОБА_2, третя особи : Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області, ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду, визнання нечинним та скасування рішення , визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку,-
Позивач звернувся до суду з позовом , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 є рідним батьком позивача по справі - ОСОБА_1.Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 14.03.2002 р., виданих 04 лютого 2005 р. Сумським обласним державним нотаріальним архівом, ОСОБА_4 належала ? (1/6 + 2/6) частина житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Кощія Михайла, 46. Інша 1/2 (1/6 + 2/6) частина житлового будинку за вищевказаною адресою належить 3-й особі по справі - ОСОБА_2 (сестрі ОСОБА_2Ф.).27 березня 2013 р. помер його батько - ОСОБА_4.22 січня 2015 р., в порядку ст. 1269 ЦК України, він звернувся до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_2, однак постановою державного нотаріуса, ОСОБА_5, від 23 січня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.Причиною для відмови послугувала відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою м. Суми, вул. М.Кощія, 46.Також, на запит державного нотаріуса Першої Сумської державної нотаріальної контори,Управлінням Держземагенства у Сумському районі Сумської області була надана довідка № 950/01-23-1095 від 05.02.2014 року, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою м. Суми, вул. М. Кощія, 46 за ОСОБА_4 не зареєстровано (державний акт на право власності на земельну ділянку на даного громадянина не видавався).Прийняттям рішення виконкомом Сумської міської ради народних депутатів від 16
рудня 1993 року № 723 про передачу у приватну власність земельної ділянки, розташованої за адресою м. Суми, вул. М. Кощія, 46, площею 1000 кв.м. на імя ОСОБА_2 та видачею їй державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 642890 були порушені права співвласника домоволодіння - ОСОБА_4, а в подальшому і зава його спадкоємців.ОСОБА_4 рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 1991 року був визнаний недієздатним, у звязку з чим рішенням виконавчого
Представник позивача в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. .
Представник відповідача в письмових заперечення проти позову заперечив, просить розглядати справу без участі представника Сумської міської ради.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в письмових запереченнях просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю, просить застосувати строк позовної давності.
Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляд справи повідомлений належним чином.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що ОСОБА_4 є рідним батьком позивача по справі - ОСОБА_1
Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 14.03.2002 р., виданих 04 лютого 2005 р. Сумським обласним державним нотаріальним архівом, ОСОБА_4 належала ? (1/6 + 2/6) частина житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Кощія Михайла, 46. Інша 1/2 (1/6 + 2/6) частина житлового будинку за вищевказаною адресою належить 3-й особі по справі - ОСОБА_2 (сестрі ОСОБА_2Ф.).
27 березня 2013 р. помер його батько - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).
22 січня 2015 р., в порядку ст. 1269 ЦК України, позивач звернувся до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_2, однак постановою державного нотаріуса, ОСОБА_5, від 23 січня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.Причиною для відмови послугувала відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою м. Суми, вул. М.Кощія, 46.
На запит державного нотаріуса Першої Сумської державної нотаріальної контори,Управлінням Держземагенства у Сумському районі Сумської області була надана довідка №
950/01-23-1095 від 05.02.2014 року, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою м. Суми, вул. М. Кощія, 46 за ОСОБА_4 не
зареєстровано (державний акт на право власності на земельну ділянку на даного громадянина не видавався) (а.с.8).
Прийняттям рішення виконкомом Сумської міської ради народних депутатів від 16 рудня 1993 року № 723 про передачу у приватну власність земельної ділянки, розташованої за
адресою м. Суми, вул. М. Кощія, 46, площею 1000 кв.м. на імя ОСОБА_2 та видачею їй державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 642890 були
порушені права співвласника домоволодіння - ОСОБА_4, а в подальшому і зава його спадкоємців (а.с.9).
ОСОБА_4 рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 1991 року був визнаний недієздатним, у звязку з чим рішенням виконавчого
комітету Зарічної районної в місті Суми ради № 35 від 21.03.2002 р. ОСОБА_2 була призначена опікуном над ОСОБА_4 (а.с.6).
Згідно ст. 55 ЦК України, опіка встановлюється з метою забезпечення особистих майнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть
самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки.
У відповідності до ст. 67 ЦК України, опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного та зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів
ОСОБА_2, оформляючи право власності на прилеглу домоволодіння за адресою м. Суми, вул. М. Кощія, 46 земельну ділянку, повинна була діяти і вінтересах ОСОБА_4.
Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим Кодексом.
ОСОБА_4 був співвласником домоволодіння за адресою м. Суми, вул. М. Кощія, 46 і між співвласниками не був встановлений порядок користування емельною ділянкою за вищевказаною адресою, а тому оспорюване рішення повинно було прийматися не тільки відносно ОСОБА_2, а і в інтересах ОСОБА_4.
Про прийняте рішення виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів № 723 від 16 грудня 1993 року, а також існування державного акту на право приватної власності
на землю, виданого на імя ОСОБА_2, позивач дізнався лише в судовому засіданні, яке відбулося 09 червня 2016 року, тому строк позовної давності ним пропущений з поважних причин.
Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 23.12.2016 року по справі 3 591/1263/16-ц встановлено факт належності ОСОБА_4, який помер 27 березня 2013 року, на праві власності 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою м. Суми вул. М. Кощія, 46, яке складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «В», гаражів «В-1», «Л», бані «М», сараю «Ж», навісу «З», літнього душу «К», вбиральні «Е», погребу «п/г»; визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в рівних частинах, право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою м. Суми вул. М. Кощія, 46, яке складається з житлового будинку «А-1», літньої кухні «В», гаражів «В-1», «Л», бані «М», сараю «Ж», навісу «З», літнього душу «К», вбиральні «Е», погребу «п/г», в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 27 березня 2013 року. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Сумської міської ради про зміну черговості одержання права на спадкування, визнання за ОСОБА_2 права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги, визнання права власності на 1/6 частину будинку відмовлено за необгрунтованістю . Рішення набрало законної сили 28 січня 2017 року (а.с.94-95).

Вказаним рішенням встановлено , що згідно довідки управління майна комунальної власності від 29.11.2013 року та копії технічного паспорту ОСОБА_4 належала 1/2 (1/6 + 2/6) частина житлового будинку за адресою м. Суми, вул. Кощія Михайла, 46 (Т.1, а.с. 15, 111-112). Тобто, ОСОБА_2 за життя володів та користувався 1/2 частиною житлового будинку, що розташований за адресою м. Суми, вул. М.Кощія, 46, а отже ця частина будинку перебувала у його приватній власності, яка припинилась внаслідок смерті ОСОБА_2, у відповідності до положень ст. 346 ЦК України, де зазначено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Тому факт належності ОСОБА_2 1/2 частини домоволодіння доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого

самоврядування.

Згідно ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 11,88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, Законом України Про власність,-

ВИРІШИВ:

Поновити строк звернення до суду.

Визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Сумської міської радинародних депутатів № 723 від 16 грудня 1993 року в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, розміром 1000 кв.м., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою м. Суми, вул. М.Кощія, 46.

Визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серії Р2 №642890, виданий 25 березня 2003 року на ім'я ОСОБА_2, який зареєстровано вкнизі записів державних актів на право власності на землю за№ 18801.

Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.

Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н ОСОБА_7