Справа № 157/2339/17
Провадження №2/157/223/17
12 липня 2017 рокумісто Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Гордійчука В.М.,
за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 26 червня 2017 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за якою:
1. ОСОБА_2 визнає заборгованість по аліментах на утримання дочок ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 станом на 1 червня 2017 року в розмірі 14 322 гривні 58 копійок.
2. ОСОБА_2 визнає пеню за прострочення сплати аліментів, за період з липня 2016 по травень 2017 року включно в розмірі 3964 гривні. Загальна сума заборгованості складає 18 287 гривень.
3. ОСОБА_2 бере на себе зобовязання сплачувати ОСОБА_1 вказану заборгованість, щомісячно по 3047 гривень. Платежі проводяться кожного 1 числа місяця, починаючи з 1 липня 2017 року і до повної ліквідації боргу.
Стягнуто із ОСОБА_2 в користь держави 640 гривень судового збору.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів провадженням закрити.
29 червня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про винесення додаткової ухвали про стягнення із ОСОБА_2 в її користь судових витрат в розмірі 900 грн. за надання правової допомоги.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про час і місце слухання, на розгляд клопотання не зявилися, причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило, що не перешкоджає розгляду даного питання.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як убачається із квитанції до прибуткового касового ордера №7 (а.с. 10) позивачем було сплачено 900 грн. за оформлення позовної заяви.
Згідно ст. 79 ч. 1, ч. 3 п. 2 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.
Ухвалюючи вищевказану ухвалу, суд питання про розподіл судових витрат на правову допомогу не вирішив.
Зважаючи на це, оскільки ухвалою суду визнано мирову угоду укладену між сторонами, яка передбачала, що судові витрати у справі стягуються із відповідача, суд вважає, що витрати на правову допомогу слід стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 79 ч. ч. 1, 2 п. 3, ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України,
У справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ухвалити додаткову ухвалу.
Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 900 (девятсот) гривень 00 копійок судових витрат за надання правової допомоги.
Додаткова ухвала може бути оскаржено до судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційних скарг через Камінь-Каширський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.
Головуючий: ОСОБА_6