Справа № 729/276/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді

ОСОБА_1, при секретарі Шлапак Н.А.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві до суду та в доповненнях до позовної заяви просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 до 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше встановленого державою мінімуму. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, згідно рішення Бобровицького районного суду від 30.06.2003 на її користь з відповідача присуджені аліменти на сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу. При досягненні сином ОСОБА_6 повноліття, а саме 04.08.2009 виплата аліментів на нього припинилася, тому загальний розмір аліментів зменшився до 1/6 частини від заробітку відповідача. У даний час стан здоровя сина ОСОБА_5 погіршився, а тому виникла потреба у збільшенні витрат за його доглядом і лікуванням. Згідно медичного висновку за № 41 від 30.12.2016 ОСОБА_5 як інвалід з дитинства потребує соціальної допомоги. Індивідуальною програмою реабілітації інваліда за № 551 передбачено необхідність коштів на її виконання.

Для проведення лікування та виконання реабілітаційних програм, крім тих коштів, які виділяються соціальними службами, постійно потрібні кошти на придбання ліків, на платні діагностичні, рентгенівські та лабораторні обстеження, на санаторно-курортне лікування, на консультування в міжнародному центрі нейрохірургії, на транспортні витрати до наведених медичних закладів та на інші витрати.

У період з 13.03.17 по 07.04.2017 син знаходився на реабілітаційному лікуванні в Чернігівському обласному соціально-реабілітаційному центрі дітей-інвалідів та в Чернігівській обласній дитячій лікарні, де проходив курс лікування.

Син ОСОБА_7 є хворобливою дитиною, за станом здоровя потребує постійної додаткової уваги та додаткових витрат на лікування. Якщо не надати зараз своєчасно лікування, то це приведе до операційного втручання, яке проводиться на хребті і можна пошкодити спинний мозок, що викликає параліч або постійну недієздатність. Від того, на скільки своєчасно та кваліфіковано буде проведено лікування саме зараз, залежить майбутнє здоровя сина.

Розмір аліментів, які сплачує відповідач є занадто низьким. ЇЇ заробітна плата на даний час є, також, низькою та становить не більше 3000,00 грн. на місяць, що не дозволяє належним чином забезпечити потреби на лікування, соціально-побутові потреби та утримання сина. Їй доводиться щосезонно купувати новий одяг сину, оскільки у нього діагноз: субгігантизм неуточненого генезу. Іншої більш високооплачуваної роботи вона знайти не може, так як син потребує постійної додаткової уваги і вона повинна більше уваги приділяти йому.

Відповідач до 2016 року, крім сплати аліментів, взагалі не надавав ніякої допомоги дитині. А у 2016 році лише на прохання дитини-інваліда, періодично виділяв кошти на його утримання, при цьому морально та психологічно принижуючи його. З дитиною працювали психолог та психотерапевт. З початку 2017 року, коли син перестав просити у нього гроші, відповідач припинив додатково допомагати, крім сплати аліментів у частині 1/6 місячного заробітку. Відповідач по сьогоднішній день на прохання добровільно допомагати сину не відгукнувся. Домовитися з ним не вдалося. Відповідач знав, що його син знаходиться на лікуванні у м. Чернігові, але ніякої допомоги не надав, хоча отримав дохід, як свідчить довідка про доходи за 1 кв. 2017року, більше 38 тис. грн. Це свідчить про те, що відповідач добровільно не хоче і не буде допомагати сину-інваліду.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та в доповненнях до неї, просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись на збільшення розміру аліментів на утримання сина в розмірі ? частки від його заробітку обґрунтовуючи це тим, що він ніколи не відмовлявся від обовязку утримувати дітей, вчасно сплачував аліменти на утримання двох синів та продовжує сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7. Крім того, він постійно надсилає кошти на картковий рахунок позивача на додаткові витрати (придбання ліків, ремонт компютера, поїздку в санаторій). Одяг сину він купує сам. Він сплачував вартість навчання старшого сина в повному обсязі (в 2013 році 17507,90 грн.), оплачував проживання в гуртожитку, одягав його. Одночасно він сплачував аліменти матері дитини на утримання сина, що продовжує навчання.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку відповідача.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного висновку .

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-Ел № 040442 сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 (а.с. 5).

Як вбачається з постанови Бобровицького районного суду від 30.06.2003, на користь позивачки з відповідача присуджені аліменти на сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу, на підставі чого виданий виконавчий лист та у зв'язку з досягненням повноліття старшої дитини, аліменти на сина ОСОБА_7 стягуються в розмірі 1/6 частин (а.с. 6, 84).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Бобровицького міської ради від 10.02.2017 № 489 ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з сином ОСОБА_5 (а.с. 2).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується медичною документацією ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, встановлено діагноз вроджений грудний кіфоз IIIст., деформація хребта і грудної клітки IIIст., що різко порушує функцію опорно-рухового апарату ВСД по змішаному типу, субгігантизм неуточненого генезу. Дитина потребує постійного реабілітаційного лікування (а.с. 7-15, 59).

Згідно довідки Бобровицької гімназії № 65 від 11.05.2017, ОСОБА_3 батько учня ІНФОРМАЦІЯ_4, не спілкується з учителями, не цікавиться успішністю та поведінкою дитини, не приходить на батьківські збори (а.с. 75).

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_5 від 13.05.2017 вбачається, що останній є дитиною-інвалідом та потребує допомоги на лікування та діагностичні обстеження (а.с. 76).

Як вбачається з довідки про доходи, відповідач працює провідним інженером-енергетиком в ПАТ «Броварське шляхово-будівельне управління №50», його заробітна плата за січень-березень склала 38185,63 грн. (а.с. 33).

Довідкою про доходи позивача підтверджується, що вона працює завідувачем господарства у ПСК «Бобровицький ринок» Чернігівської ОСС, її заробітна плата за січень-березень склала 12130,00 грн. (а.с. 89).

Витрати позивачки на лікування та утримання сина підтверджуються наявними в матеріалах справи чеками, з яких вбачається що вказані затрати є регулярними та високими у звязку з погіршенням стану здоровя дитини (а.с. 66-73).

У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що син знаходиться на вихованні позивачки, якої-небудь допомоги, крім сплати аліментів в розмірі 1 / 6 частинини від заробітку відповідач на утримання дитини не надає. Тому задоволення зростаючих зазначених потреб дитини інваліда з дитинства, пов'язаних із захворюванням, потреб у якісному харчуванні, його рабілітації та постійному медичному обстеженні, повністю залежить від доходу матері, який значно менший за дохід відповідача. Призначених коштів не вистачає для забезпечення дитині повноцінного харчування, створення належних умов для життя, навчання та розвитку, придбання медикаментів, шкільного обладнання та одягу, а також не достатньо для його фізичного та духовного розвитку. Саме в цьому виражається погіршення її матеріального стану, що дає підстави застосувати наслідки, передбачені вищевказаною нормою СК України та збільшити розмір суми аліментів.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За приписами ст. 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Отже, враховуючи вищенаведене, регулярний дохід відповідача у вигляді заробітної плати, яка в середньому складає приблизно 10000 гривень щомісячно, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні він не має, доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину ним в ході судового розгляду не надано, приймаючи до уваги стан здоров'я дитини, постійні матеріальні витрати позивачки на лікування та утримання сина, які постійно підвищуються, розмір її заробітної плати, яка в середньому становить 3000,00 грн. щомісячно, що в сукупності свідчить про погіршення її матеріального стану, суд вважає, що вимога позивача про зміну розміру аліментів з 1/6 до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно є законною та обґрунтованою, а тому позов підлягає задоволенню. Такий розмір аліментів забезпечить нормальні матеріальні умови дитини інваліда з дитинства та забезпечить принцип рівності участі батьків в утриманні неповнолітньої дитини, буде відповідати як інтересам дитини, так і можливостям його батька, відповідача у справі.

Та обставина, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів, приймав участь у додаткових витратах, не може бути підставою для визначення розміру аліментів, як просить відповідач у розмірі 1/4 частини, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину і вказаний обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим.

У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити з дня набрання рішенням суду законної сили розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.06.2003 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 з 1/6 частини до 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, продовжуючи до його повноліття , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 640, 00 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко