АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1062/17 Номер провадження 22-ц/786/1896/17Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії в сумі 81 756 грн. 72 коп. за період з 01.01.2004 року по 31.12.2014 рік. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Кременчуцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком. У ході проведення документальної перевірки даних електронних ресурсів та пенсійних справ, відібраних за результатами співставлення даних про заробітну плату, використаних для призначення (перерахунку) пенсії відповідачу, з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування було виявлено розбіжність по пенсійній справі. У звязку з наданням страхувальником недостовірних даних про заробітну плату для обчислення пенсії відповідачу виникла переплата за період з 01.01.2004 року по 31.12.2014 рік у розмірі 81 756 грн. 72 коп. Відповідач був повідомлений про результати перевірки та про переплату, переплата не сплачена, в звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до місцевого суду.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2017 року в задоволенні позовної заяви Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_3 про відшкодування переплати пенсії відмовлено. Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, яке посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області переплату пенсії в сумі 81 756 грн. 72 коп. за період з 01.01.2004 року по 31.12.2014 року.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 перебуває на обліку, як пенсіонер у Кременчуцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком (а.с. 5).

Згідно акту перевірки характеру виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату №1404 від 05.09.2014 року встановлено, що за результатами перевірки довідки № 167 від 10.06.1999 року про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_3 з 01.09.1989 року по 31.08.1994 рік, встановлено завищення в сумі 8 грн. 27345 коп. В звязку з наданням недостовірних відомостей виникла переплата пенсії в розмірі 81756 грн. 72 коп. за період з 01.01.2004 року по 31.12.2014 рік, що підтверджено розрахунком від 19.01.2015 року за вих. № 123/04-03-60/31 (а.с. 8-10).

Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_3 з 01.09.1989 року по 31.08.1994 рік № 167 від 10.06.1999 року видано Професійно-технічним училищем № 6 м. Кременчука (а.с. 11).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.09.2015 року по справі №917/1295/15 в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці до Професійно-технічного училища №6 в м. Кременчука про стягнення 81756 грн. 72 коп. переплати пенсії ОСОБА_3 внаслідок подання недостовірних даних відмовлено (а.с. 61-62).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих грошових коштів у розмірі 81756,72 грн., оскільки сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_3 презюмується, у зв»язку з тим, що позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок зловживань з боку пенсіонера, тому відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_3 скоїв будь-які зловживання зі свого боку або подав Управлінню недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії.

Так, наведені у вищезазначених нормативно-правових актах умови, за яких можливо повернення безпідставно отриманої пенсії, яка була виплачена позивачем відповідачу, також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні апеляційного суду. Таким чином, переплачені пенсійні виплати стягненню з відповідача не підлягають.

Такий висновок суду, узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, які відображені в постановах Верховного Суду України №6-91цс14 від 02.07.2014 року та №6-151цс13 від 22.01.2014 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Так, наведені у вищезазначених нормативно-правових актах умови, за яких можливо повернення безпідставно отриманої пенсії, яка була виплачена позивачем відповідачу, також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні апеляційного суду. Таким чином, переплачені пенсійні виплати стягненню з відповідача не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач надав недостовірні дані про заробітну плату для обчислення пенсії, у зв»язку з чим виникла переплата за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2014 р., не заслуговують на увагу, оскільки довідка про заробітну плату видана за підписом керівника закладу та бухгалтера, скріплена печаткою, відсутні докази зловживань з боку відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не підтверджують належними доказами їх неправомірність та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: