АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на протиправні дії державних виконавців, заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та ОСОБА_5 про скасування розрахунку заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року провадження по справі за скаргою ОСОБА_4 на протиправні дії державних виконавців, заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та ОСОБА_5 про скасування розрахунку заборгованості закрито.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що заявник звернувся до суду в порядку та керуючись нормами ЦПК України, який набрав чинності 1 вересня 2005 року, а також він звернувся до суду саме зі скаргою, а не з адміністративною позовною заявою, як це передбачено нормами КАС України, хоча спірні правовідносини, як зазначав заявник у своїй скарзі, виникли з приводу незаконного, на його думку, рішення (про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду) Жовтневого ВДВС ДМУЮ, в звязку з чим він просив скасувати розрахунок заборгованості за виконавчим провадження, відкритим ще 04 листопада 2009 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-3481/2000 виданого 03 листопада 2000 року, а тому з урахуванням вище викладеного правовідносини між сторонами виникли не під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, який набрав чинності 1 вересня 2005 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

У випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України 1963 року, а також у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця особами, які не є учасниками виконавчого провадження така скарга підлягає розгляду відповідно до ст. 181 КАС України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а по справам, провадження в яких відкрито закриває провадження, оскільки в даному випадку скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а заявнику слід звернутися до належного суду в порядку передбаченому ст. 181 КАС України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, закриття провадження в справі за скаргою заявника з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Отже, право позивача на захист в такому порядку і закриття провадження в справі не порушує інтереси учасників справи та інших осіб.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням власних коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростовання висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді