Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/255/17 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 30 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення нанесених збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брусилівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення нанесених збитків. Вказував, що постановою Брусиліського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року визнано протиправною бездіяльність Брусилівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області щодо не розгляду його заяви від 12.12.2016 року та зобов'язано розглянути вказану заяву. Станом на 03 квітня 2017 року Брусилівський районний відділ ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області не виконав постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року. На його неодноразові звернення відповіді не отримав, у звязку з чим просив стягнути з Державного бюджету України кошти в розмірі 3011 грн. на його користь за нанесення збитків неправомірними діями відповідача.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з державного бюджету України 3011 грн. збитків, які спричинені йому неправомірними діями Брусилівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області. При цьому послався на ст.56 Конституції України, ст.ст.1166,1173 ЦК України.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх службових повноважень.

Статтею ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Під час вирішення справи судом першої інстанції встановлено, що постановою Брусиліського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2017 року по адміністративній справі №275/22/17 визнано протиправною бездіяльність Брусилівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.12.2016 року. Зобов'язано Брусилівський районний відділ ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2016 року.

З наявного в матеріалах справи розрахунку ОСОБА_1, вбачається, що останньому завдано збитки в сумі 3 000 грн., що складаються з витрат за використання транспортного засобу, державний номерний знак НОМЕР_1, на поїздку в Брусилівський районний суд Житомирської області на судові засідання по справі №275/22/17: 30.01.2017 року 1000 грн., 08.02.2017 року 1000 грн., 17.02.2017 року 1000 грн. Згідно договору від 29.11.2016 року та від 04.02.2017 року оренда автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_1, становить 1000 грн. на добу.

Отже, розмір збитків в сумі 3011 грн. ОСОБА_1 пов'язував не з неправомірними діями Брусилівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області, а з витратами яких він зазнав у зв'язку із прибуттям до суду на розгляд адміністративної справи.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.3 ст.87 КАС України до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані із прибуттям до суду. Витрати повязані з розглядом справи, визначені в ч.3 ст.87 КАС України, і їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених цим кодексом (ст.91 КАС). Крім того, суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині ( ст.163 КАС України). У разі не вирішення судом питання про судові витрати суду, котрий ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п.3 ч.1 ст.168 КАС України).

З врахування наведеного, суд першої інстанції правильно вважав, що витрати ОСОБА_1 пов'язані із прибуття до суду, як сторони в адміністративній справі не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, а тому обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення є закониим та обгрунтовани, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 205, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді