Справа №461/3284/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарях - Скочиляс І.М., Турчин З.В., Думичі Р.М.,

за участю прокурора - Поліщука Р.А.

представників

відповідача - ОСОБА_1,

третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 ЛТД», ОСОБА_7 за участю третіх осіб: Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про відновлення памятки культурної спадщини, -

в с т а н о в и в :

Львівська місцева прокуратура №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернулася до суду з позовом, вимоги якого під час розгляду справи неодноразово уточнювала та остаточно просила:зобовязати ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 ЛТД», ОСОБА_7 відновити фасад памятки культурної спадщини - будинку, що знаходиться за адресою: 79005, м. Львів, вул. Фредра, 7 (від вул. Герцена) шляхом: - відтворення автентичного вигляду камяного цоколя памятки (членування, профільовані тяги, що є продовженням підвіконних плит, продухи зі сталевими кованими решітками); повернення попереднього вигляду двох вікон за аналогом збережених автентичних на фасаді (з профільованими обрамленнями та камяними імпостами, з деревяними заповненнями з врахуванням їх автентичного членування, кольору та місця розташування до площини фасаду) /т. 1, а.с. 3-7, 198-200, 222-224, 240-242/.В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.04.2016 року слідчим відділом Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області за №0001398 розпочато досудове розслідування за фактом пошкодження будинку №7 по вул. Фредра у м. Львові, який є обєктом культурної спадщини, за ч. 2 ст. 298 Кримінального кодексу України. В ході досудового розслідування було встановлено, що департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області з метою вивчення ситуації та на підставі листа Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 01.04.2016, із залученням начальника управління охорони історичного середовища міської ради та головного спеціаліста, юрисконсульта вказаного управління,було здійснено виїзд за місцем розташування обєкта, під час якого було виявлено розпочаті будівельні роботи з реконструкції нежитлових приміщень у житловому будинку по вул. Фредра, 7 в м. Львові, а саме вибиття двох дверних прорізів на місці віконних отворів. Роботи проводилися без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації (вихідні дані на проектування управлінням охорони історичного середовища міської ради не видавалися).Окрім того, згідно інформації департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів відсутня інформація щодо реєстрації декларації чи видачі дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень в будинку №7 на вул. Фредра у м. Львові. Будинок №7 на вул. Фредра у м. Львові належить до памяток архітектури місцевого значення відповідно до рішення Львівського облвиконкому №330 від 24.06.1986 року, а також є памяткою історії на підставі рішення Львівського облвиконкому №450 від 28.10.1987 року, та згідно рішення виконавчого комітету міської ради №1311 від 09.12.2005 року розташований у межах історичного ареалу м. Львова. Відтак, оскільки об'єкт є пам'яткою архітектури місцевого значення та відноситься до IV категорії складності, то виконання будівельних робіт за вказаною адресою вимагає отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року.Проте, згідно з інформацією департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції, такий дозвіл департаментом не видавався взагалі.З огляду на те, що відповідачі до управління охорони історичного середовища для надання висновків до проектної документації та до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області не зверталися, то дані роботи проведені самовільно. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», власник або уповноважений ним орган, користувач зобовязані утримувати памятку в належному стані, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Із покликанням на встановлений ч. 2 ст. 24 зазначеного Закону порядок використання пам'ятки,позивач зазначає, щовідповідачі своїми діями завдали шкоду памятці змінивши характерну властивість об'єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність. Окрім того, згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати.Ст. 39 зазначеного Закону передбачений обовязок власника памятки або уповноваженого ним органу, особи, яка набула права володіння, користування чи управління нею, забезпечувати збереження, утримання в належному стані, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію та ремонт памятки за власні кошти, якщо інше не передбачено відповідним договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про охорону культурної спадщини», юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.Таким чином, з огляду на відсутність дозволу на початок виконання будівельних робіт, а також проектної документації на виконання зазначених робіт на памятці культурної спадщини місцевого значення, то таке будівництво є незаконними, а памятка, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Фредра, 7, підлягає відновленню. Відтак, з огляду на зазначене, просить задоволити позов.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі із підстав, викладених у фабулі позовної заяви. Просив позов задоволити.

Від представника Львівської міської ради надійшло клопотання здійснювати розгляд справи за її відсутності із врахуванням позиції прокурора.

Представником відповідача ОСОБА_5 подано до суду письмові заперечення проти позову (т.1, а.с. 145-146), згідно яких такий вважає себе неналежним відповідачем у даній справі, оскільки 17.01.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір оренди приміщення по вул. Фредра, 4/7 у м. Львові із орендарем - ОСОБА_7. Орендодавцями було передано останньому в оренду приміщення квартири №4 першого поверху загальною площею 85,8 кв.м. в тому числі житловою площею 52,0 кв.м, що належало орендодавцям на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2013 року. Приміщення було передано орендарю згідно акту приймання-передачі від 17.01.2014 року. Впродовж дії зазначеного договору оренди, починаючи із 17.01.2014 року приміщення перебувало у володінні та користуванні орендаря ОСОБА_7 У звязку із зайнятістю на періодичних роботах, що передбачали тривалі поїздки за кордон, ОСОБА_5 не мав змоги регулярно перевіряти стан квартири по вул. Фредра, 4/7 у м. Львові, оскільки передавши її згідно договору оренди та отримуючи доходи, вважав, що дане приміщення не потребує ремонту чи іншого догляду. Згодом, співвласниками було прийнято рішення про відчуження вказаної квартири, зокрема, 05.04.2016 року право власності було зареєстровано за ТзОВ «ОСОБА_6 ЛТД». Як згодом було зясовано, орендар ОСОБА_7 видозмінив квартиру, за його ініціативи було вибито дверні отвори на місці вікон. Зазначає, що ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_4, будучи власниками даного приміщення, не давали згоди на руйнування стіни будинку, не приймали участі у цих роботах та не знали, що орендар планував саме таким чином проводити ремонт приміщення. Згідно матеріалів справи саме ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення та встановлено його вину у діях, що призвели до руйнування фасаду будинку, котрий є памяткою архітектури.З огляду на наведене, слід прийти до висновку, що ОСОБА_5 не може вважатись належним відповідачем у даній справі, оскільки ніякого відношення до руйнування фасаду будинку, котрий є історичною памяткою не має, та на даний час не є власником приміщення квартири АДРЕСА_1. Відтак, просить у частині задоволення позовних вимог, які звернені до ОСОБА_9, відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог, предявлених до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТзОВ «ОСОБА_6 ЛТД» з огляду на необґрунтованість та безпідставність таких.

Представником третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради подано до суду письмові пояснення,відповідно до котрих, згідно ч. 3 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», у межах історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України №878 від 26.07.2001 року «Про затвердження Списку історичних населених місць України» затверджено Список історичних населених місць України, до якого внесено м. Львів. До повноважень управління охорони історичного середовища міської ради згідно п. 2.1.3 Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, затвердженого рішення виконавчого комітету міської ради №1031 від 11.11.2016 року, належить забезпечення дотримання режиму використання памяток, їх територій, зон охорони на основі відповідних нормативно-правових актів органів охорони культурної спадщини вищого рівня. До повноважень управління охорони історичного середовища належить забезпечення виконання Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території м. Львова, а також забезпечення захисту обєктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження. Будинок №7 по вул. Фредра у м. Львові згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1311 від 09.12.2005 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» розташований у межах історичного ареалу м. Львова. Відповідно до рішення Львівського облвиконкому №330 від 24.06.1986 року, зазначений будинок є памяткою культурної спадщини.Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.12.2013 року власниками нежитлових приміщень будинку №7 по вул. Фредра були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 30.03.2016 року право власності на вищезазначені нежитлові приміщення зареєстровано за «ОСОБА_6 ЛТД». У матеріалах справи наявний договір оренди №17/01/04 на нежитлові приміщення, укладений ОСОБА_4та ОСОБА_5 із ОСОБА_7 Відповідно до п. 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за №672/5 від12.03.2016, якщо правопорушення вчинено кількома особами, протокол про адміністративне правопорушення складається на кожну особу окремо. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №000471 від 04.04.2017 року, складеного головним спеціалістом управління охорони історичного середовища відносно ОСОБА_4, та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ№000474 від 01.06.2016 року відносно ОСОБА_7, відповідачами були проведені будівельних роботи на фасаді будинку по вулиці Фредра, 7 у м. Львові. При цьому, управління охорони історичного середовища не затверджувало й не погоджувало відповідних програм та проектів щодо проведення будівельних робіт по вул. Фредра,7 у м. Львові, натомість листом №04/278 від 06.02.2017 року на звернення ОСОБА_4 вказало про необхідність відновлення фасаду згаданої памяткиіз врахуванням вимог щодо автентичності вигляду камяного цоколя та вікон. Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини»,використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону, пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Ст. 47 зазначеного Закону встановлено, що юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону. Відтак, з метою відновлення автентичного вигляду фасаду памятки по вул. Фредра, 7 у м. Львові просить суд задоволити повністю позовні вимоги прокуратури тазобовязати відповідачів привести фасад зазначеного будинку до попереднього стану.

У судовому засіданні представники третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради позов підтримали у повному обсязі та просилитакий задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради слід задоволити .

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 09.10.2015 за №45387784, слідує, що 04.12.2013 державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 5245, посвідченого 04.12.2013 приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_10, було проведено державну реєстрацію, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №8666673, та внесено запис про право власності за №3685109 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 на ? частку квартири АДРЕСА_2 О. в м. Львові, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №8666976, та внесено запис про право власності за №3685216 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 на ? частку квартири АДРЕСА_2 О. в м. Львові, загальною площею 85,8 кв.м. та житловою площею 52 кв.м.; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1.

12.01.2016 державним реєстратором Пустомитівського районного управління юстиції ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 51558439, щодо права спільної часткової власності (по ? частки) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на нежитлові приміщення загальною площею 129,7 кв.м. у будинку 7 по вулиці Фредра О. в м. Львові (т. 1, а.с. 8).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 14.03.2017 за №82314743, слідує, що 30.03.2016 державним реєстратором Львівського міського управління юстиції ОСОБА_11 було проведено державну реєстрацію, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №29101977 від 05.04.2016 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_12, внесено запис про право власності за №14023133 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНАКО ЛТД» () на зазначені нежитлові приміщення; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1 (т. 1, а.с. 216).

Згідно вказаної інформаційної довідки, 12.05.2016 державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 було проведено державну реєстрацію прав, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №29579242, внесено запис про право власності за №14484098 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права приватної спільної часткової власності ОСОБА_14 на ? частку зазначених нежитлових приміщень, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №29579343, внесено запис про право власності за №14484191 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права приватної спільної часткової власності ОСОБА_15 на ? частку цих нежитлових приміщень; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1 (т. 1, а.с. 225-226).

При цьому, ОСОБА_5 належав до засновників ТзОВ «МОНАКО ЛТД», ОСОБА_15 керівник з 29.10.2013 (відповідно до статуту) зазначеного господарського товариства (т. 1, а.с. 26, 28).

Відповідно до Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 р. за №1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них», та на підставі дослідження технічного паспорту на нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Фредра, №7, складеного 30.11.2015 р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (інвентарний номер 910) /т. 1, а.с. 9/, вбачається, що квартирі АДРЕСА_2 О. в м. Львові, загальною площею 85,8 кв.м., та нежитловим приміщенням загальною площею 129,7 кв.м. у будинку 7 по вулиці Фредра О. в м. Львові під час проведення державної реєстрації права власності на обєкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було присвоєно реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1, себто такі є єдиним обєктом нерухомого майна. При переході права власності на зазначений обєкт нерухомого майна та зміні опису (даних) обєкта нерухомого майна його реєстраційний номер не змінювався.

17.01.2014 р. між ОСОБА_4 й ОСОБА_5 (орендодавцями) та ОСОБА_7 (орендарем) було укладено договір оренди квартири №17/01/14 щодо вищезгаданої квартири АДРЕСА_2 О. в м. Львові (т. 1, а.с. 63-67). За умовами даного договору, орендар зобовязувався:до початку здійснення необхідного чи можливого переобладнання, перепланування, реконструкції, будь-яких інших змін у внутрішній та/чи зовнішній конфігурації приміщення, переведення в інший статус приміщення (в тому числі в якості нежитлового, комерційного чи будь-якого іншого), відміннійвід технічного та юридичного стану приміщення, переданого орендарю на момент підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди, капітального ремонту, упорядкування прилеглої до нього території для цілей оренди за цим Договором узгодити з орендодавцем обєм такого переобладнання, матеріали, що будуть при цьому використовуватися, строки у які воно повинно бути завершено та отримати від орендодавця письмове погодження на здійснення будь-якого роду зазначених вище робіт (п. 4.3.1 договору). Крім одержання згоди орендодавця на здійснення робіт, зазначених в п. 4.3.1 договору, та до початку їх виконання, орендар зобов'язувався на виконання п. 4.3.1, 4.3.2, за свій кошт та власними засобами одержати в Львівській міській раді, її структурних підрозділах, районній державній адміністрації, інших державних органах, установах, організаціях дозволи, накази, розпорядження, акти, погодження й інші документи, але не виключно ті, що перелічені, але якими встановлюється право орендодавця чи орендаря використовувати об'єкт оренди як нежитлове, комерційне приміщення, а також в разі ініціативи орендаря щодо здійснення архітектурних перетворень, що включає переобладнання, реконструкцію, перепланування, інших робіт, зазначених в п. 4.3.1 договору, але не виключно, орендар проводить підготовку документів для реєстрації відповідних змін об'єкта оренди в технічній, юридичній та інвентаризаційній справі в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та ЕО», Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що також включає розробку та погодження проекту перепланування, переобладнання, реконструкції об'єкта оренди відповідною ліцензованою організацією, розробку та погодження реставраційного завдання у відповідному управлінні схорони історичного середовища, відповідній установі з питань культурної спадщини, пожежній службі, санітарно-епідеміологічній станції, інших органах та установах (в разі необхідності), одержання архівних витягів, що стосуються об'єкта оренди, проходження експертизи проекту та одержання відповідного експертного звіту про відповідність державним будівельним нормам такого проекту, залучення спеціалістів та підрядних організацій, що здійснюють інженерний, технічний та авторський нагляд, залучення будівельного підряду для виконання робіт, підготовку та реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт відповідної категорії складності; одержання декларації про готовність об'єкта до експлуатації, проведення змін та реєстраційних дій з урахуванням здійснених змін об'єкта оренди орендарем на користь орендодавцям, одержання остаточного правовстановлюючого документу (п. 4.3.2 договору). Згідно із п. 4.3.3 договору оренди, в разі невиконання п. 4.3.1, 4.3.2 цього договору орендарем, орендодавець не несе відповідальність за здійснений обєм робіт орендарем, порушення чинного законодавства, що регулює проведені орендарем самовільні зміни, а орендар який здійснив роботи несе відповідальність згідно з чинним законом України та відшкодовує орендодавцеві завдану своїми діями шкоду в повному обсязі згідно норм цивільного законодавства. Відповідно до п. 4.3.7 орендар зобовязувався ліквідувати за свої кошти наслідки аварії, ушкодження приміщення або іншого майна орендодавця, що сталися з його вини. Договір набував чинності з моменту підписання та діяв протягом 36 календарних місяців (п. 7.1 договору). До договору долучено акт приймання-передачі приміщення квартири в оренду від 17.01.2014 р. (т. 1, а.с. 68).

За нормами ЦК підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі факти, або правовідносини. За похідних способів набуття права власності право власності на майно переходить до власника від його попередника в порядку правонаступництва. Зокрема, до похідних способів належить набуття цього права на підставі правочинів (ст. 334 ЦК). У похідних способах набуття права власності на майно слід враховувати вірогідність наявності на це майно прав інших осіб не власників, наприклад орендатора, іншого субєкта обмеженого речового права. Ці права не втрачаються при зміні власника речі, яка переходить до нового власника.

При цьому, згідно норм ч. 1 ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачає обовязкове укладення власником охоронного договору з відповідним органом охорони культурної спадщини. Зокрема, згідно вимог норм зазначеної статті, усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини. Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов'язків, що випливають із цього Закону.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. №1768 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 р.№ 1293. Згідно п. 2 Порядку, власник пам'ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам'ятки чи її частини у власність або у користування зобовязаний укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини. До охоронного договору додається, серед іншого, акт технічного стану пам'ятки, за формою, затвердженою наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 р. №158, який містить детальний опис стану памятки та окремих його частин.

Разом із тим, ні співвласниками/власниками приміщень, ні орендарем, суду не представлено жодних охоронних договорів, укладених із управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Із листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 14.04.2016 за №1013-6/2325-16 слідує, що в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів відсутня інформація щодо реєстрації декларації чи видачі дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень в будинку №7 на вул. Фредра у м. Львові.З метою вивчення ситуації, відповідно до Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2011 р. №553, та на підставі листа Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 01.04.2016 р. №04/958, посадовими особами Департаменту із залученням начальника управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та головного спеціаліста, юрисконсульта управління охорони історичного середовища Львівської міської радибуло здійснено виїзд за місцем розташування об'єкта під час якого було виявлено розпочаті будівельні роботи з реконструкції нежитлових приміщень в житловому будинку по вул. Фредра, 7 в м. Львові, а саме вибиття двох дверних прорізів на місці віконних отворів. Роботи проводилися без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації (вихідні дані на проектування УОІС ЛМР не видавалось), а також без права на виконання будівельних (реставраційних) робіт, дозволу на виконання будівельних робіт (IV категорія складності), інформація в єдиному реєстрі відсутня. Виконано роботи по демонтажу цегляної кладки від рівня закінчення віконного отвору до рівня тротуару в двох віконних отворах, влаштовано армування отворів. (т. 1, а.с. 21-22).

Зазначене підтверджується також Актом №930/16 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.04.2016, складеним посадовою особою Департаменту ДАБІ у Львівській області у присутності юрисконсульта та начальника УОІС ЛМР (т. 1, а.с. 12-13), та протоколом огляду місця події від 01.04.2016 року, складеним слідчим СВ Галицького ВП ГУНП у Л/о (т. 1, а.с. 15-16).

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №000474 від 01.06.2016, складеного головним спеціалістом УОІС ЛМР (т. 1, а.с. 69) й інших матеріалів справи, постановою адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради від 09.06.2016 за №166 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 92 КУпАП; адміністративну справу відносно ОСОБА_7 про порушення п. 4 ч. 1 ст. 92 КУпАП закрито (т. 1, а.с. 70).

Разом із тим, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області у адміністративній справі №450/1653/16-а провадження №2-а/450/113/16 за позовом ОСОБА_4 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування постанови адміністративної комісії, котра набрала законної сили 11.11.2016, позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено частково. Скасовано постанову адміністративної комісії Сокільницької сільської ради Львівської області від 13.05.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за абз. 5 ст. 92 КУпАП. Скасовано рішення виконавчого комітету Сокільницької сільської радивід 27 травня 2016 року №58 про розгляд скарги на постанову адміністративної комісії Сокільницької сільської ради віл 13.05.2016 року. Закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за абз. 5 ст. 92 КУпАП (т. 1, а.с. 172-173).

Із листа УОІС ЛМР від 27.04.2016 №04-824 слідує, що «були проведені самовільні роботи в будинку-памятці за адресою: м. Львів, вул. О. Фредра,7, а саме: демонтаж віконних заповнень частини нежитлових приміщень на рівні підвалу та стіни, … необхідно встановити демонтовані вікна лише після відновлення попереднього стану памятки. Демонтовані віконні заповнення, після їх встановлення, необхідно відновити в спосіб реставрації, за необхідності окремі елементи (пошкоджені зовнішні віконні стулки та профілі) відтворити за збереженими взірцями» (т. 1, а.с. 71).

Згідно Висновку експертного дослідження по листу гр. ОСОБА_4 від 19.09.2016 за №243/16, складеного судовим експертом Інституту судових експертиз та права ОСОБА_16 (Свідоцтво №1637 від 21.06.2013 р., видане ЦЕКК МЮ України), «візуальні пошкодження, які отримав фасад будинку №7 по вул. Фредра у м. Львові зі сторони вул. Герцена внаслідок влаштування гр. ОСОБА_7 дверних отворів на місці віконних, є наступні: - зміна фасаду будинку через відсутність (демонтаж) підвіконників першого поверху та клинчастих перемичок віконних прорізів підвальних приміщень; - тріщини в арочних перемичках із шириною розкриття від 1 мм. до 3 мм.; - вертикальні та косі тріщини в оздобленні стіни в межах підвіконників 2-го наверху» (т. 1, а.с. 184).

Із листа Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 06.02.2017 №04/278 вбачається, що «УОІС вважає за необхідне відновлення фасаду згаданої пам'ятки архітектури (ох. №730, згідно з Рішенням Львівського облвиконкому №330 від 24.06.86) від вул. Герцена з врахуванням наступних вимог: - відтворити автентичний вигляд камяного цоколя памятки (членування, профільовані тяги, що є продовженням підвіконних плит, продухи зі стилевими кованими решітками); - повернути попередній вигляд вікон за аналогом збережених автентичних на фасаді (з профільованими обрамленнями та камяними імпостами, з дерев'яними заповненнями з врахуванням їх автентичного членування, кольору та місця розташування до площини фасаду; - відновлена ділянка фасаду не повинна відрізнятися від збереженого автентичного фасаду» (т. 1, а.с. 201).

Конвенцією про охорону архітектурної спадщини Європи (підписана 03.10.1985 р.; набрала чинності 01.12.1987 р.; підписана від імені України 25.11.2005 р.; ратифікована 20.09.2006 р.; набрала чинності 01.04.2007 р.) визначено архітектурну спадщину, обєкти спадщини, що підлягають охороні, заходи та правові процедури охорони. Для цілей цієї Конвенції вираз "архітектурна спадщина" включає такі нерухомі об'єкти: 1. пам'ятки: усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення; (ст. 1). Відповідно до Конвенції, Для чіткого визначення пам'яток, архітектурних ансамблів і визначних місць, що підлягають охороні, кожна Сторона зобов'язується вести їхній облік і у випадку загрози таким пам'яткам підготувати у найкоротші можливі строки відповідну документацію (ст. 2). Кожна Сторона зобов'язується: 1. запровадити відповідні контрольні і дозвільні процедури, необхідні для правової охорони об'єктів архітектурної спадщини; 2. запобігати спотворенню, руйнуванню або знищенню об'єктів спадщини, що охороняються (ст. 4).

Ст. 54 Конституції України встановлено, що держава забезпечує збереження історичних пам'яток та інших об'єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Законом України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що: - пам'ятка культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України; - охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини (ст. 1).

Ч. 2 ст. 6 цього Закону встановлено, що до повноважень органів охорони культурної спадщини районних державних адміністрацій, органів охорони культурної спадщини місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції належить: 4) забезпечення дотримання режиму використання пам'яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; 5) забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Відповідно до вимог ст. 39 цього Закону, власник пам'ятки або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління нею, забезпечує збереження, утримання в належному стані, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію та ремонт пам'ятки за власні кошти, якщо інше не передбачено відповідним договором або законом.

Згідно вимог ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність», для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; здійснення в необхідних випадках передпроектних робіт, а також заходів з охорони нововиявлених під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єктів містобудування, що відповідно до закону мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення; пошук архітектурного рішення, розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проекту; виконання робочої документації для будівництва, а в разі виконання її або окремих її частин іншим виконавцем - здійснення авторського нагляду за таким виконанням; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об'єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляди під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування; прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджується замовником.

Із наведеного вбачається, що самочинні архітектурні перетворення, проведені відповідачем ОСОБА_7 на фасаді пам'ятки архітектури по вул. Фредра,7 у м. Львові, здійснені із втручанням у несучі конструкції будинку, суперечать нормам захисту традиційного історичного середовища міста та порушують памяткоохоронні норми й правила, призводять до порушення тривкості і руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасаду.

Законом України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що: - культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини; - об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; - нерухомий об'єкт культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; - предмет охорони об'єкта культурної спадщини - характерна властивість об'єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність, на підставі якої цей об'єкт визнається пам'яткою (ст. 1). У класифікації обєктів культурної спадщини за видами виділено об'єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів (ст. 2).

Додатком Б (обовязковим) Державних будівельних норм України. Склад, зміст, порядок розроблення, погодження і затвердження науково-проектної документації для реставрації обєктів нерухомої культурної спадщини. ДБН А.2.2-6-2008, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 23.06.2008 р. №262 визначено, що автентичність - це ознака (характеристика) пам'ятки, що полягає в достовірності її задуму, проектування, спорудження і застосованих вихідних матеріалів (субстанції) та технологій і дозволяє розглядати даний об'єкт як документ історії та твір архітектурного мистецтва і як оригінал; істотні модифікації і доповнення, набуті пам'яткою протягом історичного розвитку, можуть розглядатися як складова частина автентичності (відповідного історичного періоду).

У звязку з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити ту обставину, що архітектурні елементи фасаду, змінені в результаті проведених будівельно-монтажних робіт відповідачем ОСОБА_7, становлять предмет охорони (входять до предмета охорони) обєкта культурної спадщини - памятки архітектури будинку №7 по вулиці Фредра у м. Львові.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, будівництво це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт обєктів будівництва, що здійснюються на окремих земельних ділянках їх власниками або користувачами. П. 1 «Порядку виконання будівельних робіт» визначає необхідність отримання права на виконання будівельних робіт із нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35-37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Таким чином, здійснене відповідачем ОСОБА_7 будівництво слід вважати самочинним, що визначається ст. 376 Цивільного кодексу України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)».

Згідно зі ст. 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу охорони культурної спадщини відповідно до його компетенції, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Відповідно до п. 6 Державних будівельних норм України А.2.2-6-2008, науково-проектна документація погоджується місцевим органом охорони культурної спадщини після розгляду та схвалення її на консультативній раді з питань охорони культурної спадщини. За проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам'ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць; за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам'яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації передбачається накладення штрафу у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 44 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»).За порушення режиму використання пам'ятки, проведення ремонтних, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам'ятці, зміну призначення пам'ятки, її частин та елементів, здійснення написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, а також за невиконання законних вимог посадових осіб органів охорони культурної спадщини щодо усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини або створення перешкод для їх діяльності винні особи притягаються до адміністративної відповідальності (ст. 46 ЗУ «Про охорону культурної спадщини»).

Таким чином, матеріалами справи безспірно встановлено обставини завдання шляхом здійснення незаконних будівельно-монтажних робіт відповідачем ОСОБА_7 шкоди будинку №7 на вул. Фредра у м. Львові, котрий належить до памяток архітектури місцевого значення, є памяткою історії та розташований у межах історичного ареалу м. Львова, відтак, такий зобовязаний відновити зазначену памятку.

Ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлюються способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Адже спосіб захисту права встановлює визначений законом порядок забезпечення відновлення порушених прав і одночасного правового впливу на порушника з метою відновлення порушеної майнової і немайнової сфери.

Позивачем вірно обрано спосіб, застосування якого має на меті відновити порушене право - відновлення становища, що існувало до порушення права.

Відтак, зясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність задоволення предявлених позивачем вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16, 57-61, 169, 208, 209-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради задоволити.

Зобовязати ОСОБА_7 відновити фасад памятки культурної спадщини будинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Фредра, 7 (від вул. Герцена) шляхом:

-відтворення автентичного вигляду камяного цоколя памятки (членування, профільовані тяги, що є продовженням підвіконних плит, продухи зі сталевими кованими решітками)

-повернення попереднього вигляду двох вікон за аналогом збережених автентичних на фасаді (з профільованими обрамленнями та камяними імпостами, з деревяними заповненнями з врахуванням їх автентичного членування, кольору та місця розташування до площини фасаду.)

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Львівської місцевої прокуратури №1 сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Городецька