ухвала

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання факту виконання зобов'язань за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом, обґрунтовуючи який вказала, що 16 травня 2007 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/0014/74/7406.

Відповідно до умов цього договору банк надав ОСОБА_6 грошові кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 208 868 доларів США, строком до 16 травня 2027 року.

На забезпечення виконання кредитного договору між ОСОБА_9 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 16 травня 2007 року укладений договір поруки № 1.

На забезпечення виконання кредитного договору між ОСОБА_9 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 30 травня 2007 року укладений іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 вказує, що 11 липня 2007 року поручителем ОСОБА_9 було здійснено дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 100 000 доларів США, за відсотками у сумі - 2 500 доларів США, 23 липня 2007 року за кредитом - у розмірі 55 000 доларів США та за відсотками - 1 250 доларів США. На підтвердження передачі вищевказаних сум позивачу було надано розрахунок залишку заборгованості за кредитним договором, який станом на 26 липня 2007 року склав 52 692 доларів США.

У 2008 році відносно начальника 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_10 порушена кримінальна справа за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 364 КК України. Серед викрадених з банку коштів були також ті, які сплачувались ОСОБА_9 на погашення кредиту та відсотків, і фактично на рахунок банку було перераховано лише 10 000 доларів США. У подальшому, позивача було визнано потерпілою у вищевказаній кримінальній справі.

Тому, ОСОБА_6 просить зарахувати фактично сплачені ОСОБА_10 грошові кошти в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати факт виконання зобов'язань за кредитним договором, а саме: визнати її зобов'язання з погашення кредиту за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406 у сумі 90 000 доларів США та у сумі 2 500 доларів США виконаними 11 липня 2007 року; визнати її зобов'язання з погашення кредиту за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406 у сумі 55 000 доларів США та у сумі 1 250 доларів США виконаними 23 липня 2007 року; зобов'язати відповідача перерахувати залишок заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406 з урахуванням вищевказаних сум.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання факту виконання зобов'язань за кредитним договором, задоволено.

Визнано зобов'язання ОСОБА_6 з погашення кредиту за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406, укладеним між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 90 000 доларів США та у сумі 2 500 доларів США виконаними 11 липня 2007 року.

Визнано зобов'язання ОСОБА_6 з погашення кредиту за кредитним договором від 16 травня 2007 року №014/0014/74/7406, укладеним між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 55 000 доларів США та у сумі 1 250 доларів США виконаними 23 липня 2007 року.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перерахувати залишок заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406, укладеним між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з урахуванням виконання ОСОБА_6 зобов'язання з погашення кредиту у сумі 90 000 доларів США та 2 500 доларів США - 11 липня 2007 року, та у сумі 55 000 доларів США та 1 250 доларів США - 23 липня 2007 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання факту виконання зобов'язань за кредитним договором, відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту виконання зобов'язань за кредитним договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права не передбачений ст. 16 ЦК України.

Крім того, апеляційний суд вказує на те, що позивач доводить, що вона виконала свої зобов'язання за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406 на загальну суму 148 750 доларів США, а банк не бажає зробити перерахунок залишку заборгованості з урахуванням цієї суми, чим порушує право позивача. Однак, припинення зобов'язань передбачено ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, а не шляхом визнання зобов'язання виконаним за рішенням суду.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 16 травня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/0014/74/7406, за яким банк надав позивачу грошові кошти у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 208 868,00 дол. США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25 % річних, строком до 16 травня 2027 року.

На забезпечення цього договору між ОСОБА_9 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки від 16 травня 2007 року № 1, за умовами якого остання поручилась перед банком за належне виконання позивачкою зобов'язань згідно з кредитним договором № 014/0014/74/7406.

30 травня 2007 року між ОСОБА_9 та відповідачем був укладений також іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_9 передала банку в забезпечення зобов'язань за кредитним договором чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Також судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2007 року поручитель за кредитним договором ОСОБА_9 у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. особисто передала начальнику відділення банку ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 100 000,00 дол. США в рахунок погашення заборгованості за кредитом, та у розмірі 2 500,00 дол. США в рахунок погашення відсотків за кредитним договором, про що свідчать відповідні квитанції від 11 липня 2007 року № R14/761-59 на суму 2 644,18 дол. США, від 11 липня 2007 року № R14/761-60 на суму 7 355,82 дол. США, а також заява на переказ готівки від 12 липня 2007 року № R14/22-23 на суму 90 000,00 дол. США.

23 липня 2007 року ОСОБА_9 у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. особисто передала ОСОБА_10 у присутності касира банку грошові кошти у розмірі 55 000,00 дол. США в рахунок погашення заборгованості за кредитом, та у розмірі 1 250,00 дол. США в рахунок погашення відсотків за кредитним договором.

На підтвердження передачі вищевказаних сум позивачу було надано розрахунок залишку заборгованості за кредитним договором, який станом на 26 липня 2007 року складав 52 692,00 дол. США.

Судом першої інстанції встановлено, що грошові кошти, які були спрямовані на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором були отримані від продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_2, яка була реалізована за 100 000,00 дол. США згідно з договором купівлі-продажу від 23 липня 2007 року, та земельної ділянки площею 0,02 га, за адресою: вул. Глазунова, 12, м. Одеса, яка була реалізована за 110 000,00 дол. США згідно з договором купівлі-продажу від 11 липня 2007 року.

У 2008 році відносно начальника 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» ОСОБА_10 була порушена кримінальна справа № 1 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 364 КК України.

Постановою старшого слідчого з особливо важких справ ГСУ МВС України Ходзинського В.Г. від 18 серпня 2008 року ОСОБА_6 було визнано потерпілою у вищевказаній кримінальній справі.

За результатами проведеної документальної ревізії ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі 14-го відділення Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було складено акт від 20 березня 2008 року № 1, згідно з яким сума завданого банку шкоди за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406 внаслідок порушень, виявлених ревізією, які допустив у своїй службовій діяльності начальник відділення ОСОБА_10 станом на 01 лютого 2008 року склала 148 750 дол. США.

Крім того, з п. 4 акта вбачається, що під час ревізії було встановлено, що із грошових коштів, переданих 11 липня 2007 року, фактично на погашення заборгованості за кредитом було зараховано лише 10 000,00 дол. США. Також ревізією було виявлено відмінену операцію від 12 липня 2007 року у сумі 90 000,00 дол. США з погашення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406.

Під час проведення досудового слідства були перевірені документи щодо відміни вищевказаної операції та справжність підпису на них.

Так, висновком почеркознавчої експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, проведеної в рамках кримінальної справи від 09 лютого 2009 року № 1 було встановлено, що ані позивач, ані її поручитель ОСОБА_9, заяву щодо відміни операції не підписували, що свідчить про фальсифікацію вищевказаної операції.

З наданого позивачу 05 квітня 2011 року банком розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість ОСОБА_6 разом з нарахованими відсотками становить 262 892,25 дол. США, що свідчить про те, що відповідачем не було враховано часткове погашення кредиту, здійснене 11 липня 2007 року та 23 липня 2007 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання,

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

В пункті 1-10 ч. 2 ст. 16 ЦК України наведено вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, нормами матеріального права визначено, що судовий захист прав та законних інтересів здійснюється виключно у спосіб, визначений чинним законодавством або договором.

Позивач доводить, що вона виконала свої зобов'язання за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0014/74/7406 на загальну суму 148 750 доларів США, а банк не бажає зробити перерахунок залишку заборгованості з урахуванням цієї суми, чим порушує право позивача.

Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК України.

ОСОБА_6 звернулася до суду із позовними вимогами про визнання зобов'язання за кредитним договором виконаними, проте такий спосіб захисту цивільних прав не передбачений ст. 16 ЦК України.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків апеляційного суду, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8відхилити.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік