Справа № 215/4179/15-ц
УХВАЛА

11 липня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого судді Квятковського Я.А.,

за участю секретаря Пасько М.В.

розглянувши згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи : приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Криворізьке міське управління юстиції, - про захист права власності, визнання правочину недійсним та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,-

встановив:

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи : приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Криворізьке міське управління юстиції, - про захист права власності, визнання договору дарування квартири недійсним та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном задоволено частково.

07.07.2017 року до суду звернувся представник ОСОБА_1, який за заповітом після смерті ОСОБА_2 бажає оформити свідоцтво про право на спадщину - квартиру АДРЕСА_1, після смерті заповідача. Але оскільки на дану квартируу серпні 2015 року було накладено арешт, який рішенням суду не скасовано, просить суд ухвалити додаткове рішення про зняття арешту на спірну квартиру.

У судове засідання сторони не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суд не повідомив, у відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін не є обов'язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в ухваленні додаткового рішення у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 220 ЦПК встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд прийшов до висновку про необхідність постановити ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки заявлені вимоги не є підставою для ухвалення додаткового рішення. Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2, вимога про зняття арешту також не ставилась перед судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи : приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Криворізьке міське управління юстиції, - про захист права власності, визнання договору недійсним та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної строки в п»ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: