Справа № 315/914/14-ц
Номер провадження № 2-п/315/8/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Суховій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2014 року заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 22.01.2014 року в сумі 42100 грн. з урахуванням індексу інфляції станом на 16.12.2014 року в сумі 5734,02 грн., три проценти річних за весь час прострочення станом на 16.12.2014 року в сумі 787,10 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 486,21 грн., а всього 49107,33 грн.

29.12.2014 року копія заочного рішення направлена відповідачу до відома рекомендованим листом відповідно до ст.227 ЦПК України.

Копія заочного рішення не отримана відповідачем, так як останній за зареєстрованим місцем проживання не проживає, що підтверджується повідомленням на рекомендованому листі (а.с.39).

08.06.2017 року до суду звернулася представник відповідача: ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц.

В заяві посилалася на те, що рішення було отримано представником при ознайомленні з матеріалами цивільної справи 26.05.2017 року, вважає дане рішення необґрунтованим та незаконним, посилаючись на ст.213 ЦПК України, вказує, що ч.1 ст.74, ч.1 та 2 ст.76, ч.6 ст.74, ч.3 ст.76 ЦПК України вважає, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, так як його мати, яка проживає разом з відповідачем, не отримувала листів, посилається на те, що матеріали цивільної справи не містять доказів вручення судової повістки відповідачу та отримання ним копії заочного рішення, а так як відповідач не знав про час судового засідання, то не міг надати свої заперечення, а суд не застосував норми щодо визначення дійсної природи даної розписки, вважає, що розписка від 22.01.2014 року є похідною від розписки від 23.08.2013 року, за якою з відповідача також стягнуто заборгованість, вважає, що судом 1 інстанції проігноровано те, що в позовній заяві було вказано на те, що відповідачу була направлена вимога про повернення коштів від 20.06.2014 року, проте дана вимога в матеріалах справи відсутня, посилаючись на принцип рівності сторін та практику Європейського Суду з прав людини, вважає, що відповідачем не пропущено строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, який відраховується з 26.05.2017 року, прохала скасувати заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

20.06.2017 року до суду звернулася представник відповідача: ОСОБА_1 з уточненою заявою про перегляд заочного рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц.

В уточненій заяві посилалася на те, що рішення було отримано представником при ознайомленні з матеріалами цивільної справи 26.05.2017 року, вважає дане рішення необґрунтованим та незаконним, посилаючись на ст.213 ЦПК України, вказує, що ч.1 ст.74, ч.1 та 2 ст.76, ч.6 ст.74, ч.3 ст.76 ЦПК України вважає, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, так як його мати, яка проживає разом з відповідачем, не отримувала листів, посилається на те, що матеріали цивільної справи не містять доказів вручення судової повістки відповідачу та отримання ним копії заочного рішення, а так як відповідач не знав про час судового засідання, то не міг надати свої заперечення, а суд не застосував норми щодо визначення дійсної природи даної розписки, вважає, що розписка від 22.01.2014 року є похідною від розписки від 23.08.2013 року, за якою з відповідача також стягнуто заборгованість, вважає, що судом 1 інстанції проігноровано те, що в позовній заяві було вказано на те, що відповідачу була направлена вимога про повернення коштів від 20.06.2014 року, проте дана вимога в матеріалах справи відсутня, посилаючись на принцип рівності сторін та практику Європейського Суду з прав людини, вважає, що відповідачем не пропущено строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, який відраховується з 26.05.2017 року, прохала скасувати заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

04.07.2017 року до суду звернулася позивач ОСОБА_3 з запереченнями проти скасування заочного рішення, посилаючись на те, що відповідно до п.3 ч.2 ст.229 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це, а також на ст.232 ЦПК України що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, вважає, що представником відповідача доказів, які можуть бути визнанні як поважні, неявки відповідача в судове засідання не надано, відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, останній знаходився у м. Запоріжжі і фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1, прохала відмовити у задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заяву підтримала, суду пояснивши, що рішення було отримано представником при ознайомленні з матеріалами цивільної справи 26.05.2017 року, вважає дане рішення необґрунтованим та незаконним, посилаючись на ст.213 ЦПК України, вказує, що ч.1 ст.74, ч.1 та 2 ст.76, ч.6 ст.74, ч.3 ст.76 ЦПК України вважає, що відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, так як його мати, яка проживає разом з відповідачем, не отримувала листів, посилається на те, що матеріали цивільної справи не містять доказів вручення судової повістки відповідачу та отримання ним копії заочного рішення, а так як відповідач не знав про час судового засідання, то не міг надати свої заперечення, а суд не застосував норми щодо визначення дійсної природи даної розписки, вважає, що розписка від 22.01.2014 року є похідною від розписки від 23.08.2013 року, за якою з відповідача також стягнуто заборгованість, вважає, що судом 1 інстанції проігноровано те, що в позовній заяві було вказано на те, що відповідачу була направлена вимога про повернення коштів від 20.06.2014 року, проте дана вимога в матеріалах справи відсутня, посилаючись на принцип рівності сторін та практику Європейського Суду з прав людини, вважає, що відповідачем не пропущено строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, який відраховується з 26.05.2017 року, прохала скасувати заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Особа, в інтересах якої заявлено заяву: ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, заяву про відкладення розгляду заяви не надав, про причини неявки суду не повідомив.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви позивач та її представник: ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, заяв про розгляд заяви у свою відсутність не надали, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так як сторони по справі та представник позивача належним чином повідомлені про час і місце засідання, їх неявка в судове засідання відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання на розгляд справи і не повідомив про причини неявки без поважних причин.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи № 2327/910 від 23.07.2014 року, виданою завідуючою Гуляйпільського РС УДМС України в Запорізькій області відповідач ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою: Запорізька область Гуляйпільський район с. Комсомольське вул. Лавренкова 68 до м. Запоріжжя, що підтверджується даною довідкою (а.с.9).

Відповідно до відповіді Управління ДМС України у Запорізькій області від 05.08.2014 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2007 року (а.с.11).

Відповідно до довідки №520 від 19.11.2014 року, виданої сільським головою Комсомольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.11.2007 року, але в селі Комсомольське не проживає (а.с.21).

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Відповідно до абзацу 5 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.76 ЦПК України у разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Так судом встановлено, що відповідачу 16.12.2014 року було направлено копію заяви про зменшення розміру позовних вимог та повістку про виклик до суду на 26.12.2014 року (а.с.30-31).

Таким чином суд доходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про час розгляду справи 26.12.2014 року.

Судом встановлено:

26.12.2014 року заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 22.01.2014 року в сумі 42100 грн. з урахуванням індексу інфляції станом на 16.12.2014 року в сумі 5734,02 грн., три проценти річних за весь час прострочення станом на 16.12.2014 року в сумі 787,10 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 486,21 грн., а всього 49107,33 грн.

В матеріалах цивільної справи на а.с.22 міститься оригінал розписки від 22.01.2014 року відповідно до якої ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_3 5000 умовних одиниць (еквівалент 42100 грн.), зобов'язується повернути не пізніше 31.01.2014 року в розмірі 2000 умовних одиниць (еквівалент16840 грн.).

21.12.2015 року заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 70000 грн., а також витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 700 грн.

Як вбачається з рішення суду на підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписку, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_3 23 серпня 2013 року 5000 доларів США.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що є два рішення суду про стягнення із відповідача заборгованості за одним зобов'язанням і це є доказом, на який він посилається, що має істотне значення для вирішення справи з огляду на те, що заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.12.2015 року прийняте пізніше за заочне рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року і як доказ на момент винесення заочного рішення, яке переглядається, не існувало.

Таким чином, заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, так як не підтверджена встановленими судом обставинами при перевірці їх наданими суду та дослідженими судом доказами.

Керуючись ст.ст. 224-232 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.12.2014 року по справі № 315/914/14-ц залишити без задоволення.

З повним текстом рішення особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися 07.07.2017 року.

Розяснити відповідачу положення ч.4 ст.231 ЦПК України відповідно до якої у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ярош С.О.