Справа № 158/689/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/853/17 Категорія: 47 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря Черняк О. В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Волинської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради Волинської області від 22 серпня 1997 року № 8/3 та Державного акту про право приватної власності на землю від 14 лютого 1997 року серії ІІІ-ВЛ № 020022, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_3 в лютому 2016 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 міської ради Волинської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.08.1997 року № 8/3 та Державного акту про право приватної власності на землю від 14.02.1997 року серії ІІІ-ВЛ № 020022. Позов мотивовано тим, що позивач має право на земельну ділянку у м. Ківерці по вул. Шевельова, 7, яка була надана для будівництва житлового будинку згідно рішення ОСОБА_4 міської ради від 10.07.1969 року № 134. Після смерті чоловіка ОСОБА_7 вона успадкувала частину житлового будинку за адресою: м. Ківерці, вул. Шевельова, 7 та повторно отримала право на користування земельною ділянкою. Відповідно до земельно-шнурової книги міської ради у її користуванні є 0,06 га. Однак, у 2016 році їй стало відомо, що рішенням ОСОБА_4 міської ради від 20.02.2015 року № 49/6 затверджено нову технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_5, відповідно до якого розширено межі та збільшено площу земельної ділянки відповідача, фактична площа якої становить 0,725 га, в її державному акті зазначена площа 0,0754 га. Саме невідповідність фактичної площі до площі, зазначеної у державному акті було предметом спору між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 міською радою, яка відмовила у розширенні меж земельної ділянки ОСОБА_5 Однак, відповідно до рішення ОСОБА_4 міської ради від 20.02.2015 року ОСОБА_5 узаконила площу 0,0754 га, яка була приватизована рішенням міської ради від 22.08.1997 року. Вказує, що розширення меж і збільшення площі земельної ділянки ОСОБА_5 на 0,0029 га відбулося за рахунок її земельної ділянки, яка зменшена на таку саму площу. При цьому рішенням від 20.02.2015 року порушено межу, яку вона погоджувала, про що зазначено у державному акті ОСОБА_5 і акті погодження меж від 09.02.1997 року. Позивач вказує, що звернулась в суд із позовом про скасування рішення від 20.02.2015 року, однак в задоволені позову їй було відмовлено. Позивач вказує, що оскаржує рішення міської ради від 22.08.1997 року № 8/3, оскільки в ньому помилково встановлена площа земельної ділянки відповідача ОСОБА_5 0,0754 га. Саме це рішення ОСОБА_4 міської ради стало причиною порушення права позивача на землю та на його підставі було прийнято рішення міської ради від 20.02.2015 року. Крім того позивач зазначила, що її право на землю порушено рішенням ОСОБА_4 міської ради від 20.02.2015 року № 49/6, оскільки на користь ОСОБА_5 забрали її 0,0029 га земельної ділянки. Рішення ОСОБА_4 міської ради від 20.02.2015 року № 49/6 прийняте на забезпечення виконання рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.08.1997 року № 8/3, де зазначена площа 0,0754 га. Таким чином, рішення від 22.08.1997 року № 8/3 і державний акт від 14.02.1997 року порушили її право на землю, коли міська рада розширила межі земельної ділянки ОСОБА_5 Позивач просить суд визнати недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.08.1997 року № 8/3 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність на постійне користування» в частині безкоштовної передачі для ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0754 га за адресою: Волинська область, м. Ківерці, вул. Достоєвського, 4; визнати недійсним державний акт № 020022 від 14.02.1997 року про право приватної власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0754 га у встановлених межах за адресою: Волинська область, м. Ківерці, вул. Достоєвського, 4.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Волинської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.08.1997 року № 8/3 та Державного акту про право приватної власності на землю від 14.02.1997 року серії ІІІ-ВЛ №020022 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнали та просили її відхилити.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4 міська рада Волинської області подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення відповідача та її представника, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки рішеннями суду у інших справах за участю, зокрема, тих самих осіб встановлено, що жодні права чи інтереси суміжних землекористувачів внаслідок виготовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 земельної документації та уточнення цифрових значень меж земельної ділянки не порушуються.

Так, з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 24.11.2011 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.03.2010 року, яким позов ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_8 про спонукання до передачі в оренду земельної ділянки та скасування рішення ради задоволено: визнано нечинним рішення ОСОБА_4 міської ради від 06.05.2009 року та зобовязано ОСОБА_4 міську раду передати в оренду земельну ділянку громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 площею 0,0553 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Ківерці по вул. Шевельова, 7 (а.с.129-132, спр. №2-7/10) скасовано за нововиявленими обставинами (а.с.112-113).

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 24.11.2010 року скасовано також рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.07.2010 року, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_4 міської ради про визнання нечинним рішення та скасування державного акту задоволено та визнано нечинним рішення ОСОБА_4 міської ради від 22.08.1997 року № 8/3 «Про передачу земельних ділянок у власність та постійного користування» в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_5 в розмірі 0,0754 га та скасований належний їй Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 14.02.1997 року (а.с.22,23).

В основу зазначених скасованих судових рішень був покладений висновок земельно-технічної експертизи № 0420 від 28.01.2010 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого при співставленні результатів промірів по фактичній межі земельної ділянки з промірами Державного акта на право приватної власності на землю фактичний розмір земельної ділянки відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_8 менший на 0,0035 га від зазначеної в державному акті площі (а.с.34-39).

Саме на цей висновок експертизи та на цю обставину посилаються і на даний час позивач та її представник.

В ухвалі Апеляційного суду Волинської області від 24.11.2011 року зазначено, що цей висновок спростований іншим висновком судової будівельно-технічної експертизи № 0771 від 28.02.2011 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого проміри спірної земельної ділянки не відповідають промірам, вказаним в експертизі № 0420 (а.с.112-113).

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2011 року касаційна скарга ОСОБА_3 відхилена, рішення Апеляційного суду Волинської області від 24.11.2010 року залишено без змін (а.с.25).

Судами встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради № 8/3 від 22.08.1997 року відповідачу ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 754 кв.м. (0,0754 га) в м. Ківерці по вул. Достоєвського, 4 Волинської області та видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ № 020022. Межі земельної ділянки в натурі погоджувалися з суміжними землекористувачами, в тому числі і з позивачем ОСОБА_3

Відповідно до договору дарування від 01.11.2001 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_8 1/4 частину належної їй земельної ділянки за вказаною адресою.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 10.07.1969 року № 134 про виділення земельної ділянки було передано у безстрокове користування для будівництва жилого будинку земельну ділянку площею 500 кв.м. (0,0500 га) чоловікові позивача ОСОБА_7 по вул. Шевельова, 7 в м. Ківерці Волинської області. Після смерті ОСОБА_7 позивач ОСОБА_3 та діти ОСОБА_9, ОСОБА_10 успадкували в рівних долях 1/2 належну спадкодавцеві частину жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, межі якої, були погоджені з суміжними землекористувачами.

Право користування земельною ділянкою по вул. Шевельова, 7 в м. Ківерці не оформлено, межі ділянки в натурі не встановлювалися.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.05.2012 року, залишеним без мін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10.07.2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держкомзему у Ківерцівському районі Волинської області про порушення прав щодо землекористування (а.с.106-111).

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 21.10.2014 року ОСОБА_4 міську раду зобовязано погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0754 га ОСОБА_5, ОСОБА_8 в місті Ківерці по вул. Достоєвського, 4 Волинської області (а.с.118-121).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.01.2015 року касаційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відхилена, рішення Апеляційного суду Волинської області від 21.10.2014 року залишено без змін (а.с.122-125).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Волинської області від 20 лютого 2015 року № 49/6 «Про розгляд заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_8 А.» погоджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0754 га ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в місті Ківерці по вул. Достоєвського, 4 Волинської області.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.05.2016 року, залишеним без мін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22.06.2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Волинської області, ОСОБА_5, ОСОБА_8, про визнання недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради від 20.02.2015 року № 49/6 (а.с.114-117).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що вказаними судовими рішеннями встановлено також, що жодні права чи інтереси суміжних землекористувачів внаслідок виготовлення ОСОБА_5, ОСОБА_8 документації на землю та уточнення цифрових значень меж земельної ділянки не порушуються, а також, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки в місті Ківерці по вул. Достоєвського, 4 виготовлена у відповідності до правовстановлюючих документів на земельну ділянку та інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), а також Закону «Про землеустрій» та з урахуванням висновків, викладених у судових рішеннях апеляційного суду Волинської області від 24.11.2010 року та Вищого спеціалізованого суду України від 09.07.2011 року. За результатами обмірів складено кадастровий план земельної ділянки, площа вирахувана графічним та аналітичним способами і становить 0,0754 га, що відповідає даним, зафіксованим у державному акті від 14.02.1997 року.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм дана правильна правова оцінка. Зазначені доводи не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді