Справа № 567/398/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулась ОСОБА_1 Зазначає, що з 24 жовтня 2008 року перебуває з відповідачем в шлюбі і в шлюбі в них народились двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з чим вона змушена була звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що відповідач з січня 2017 року разом з сім'єю не проживає та не бере участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, добровільно кошти їх утримання не надає.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обємі та просила стягнути аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3О.в розмірі по 750 грн. в місяць на кожну дитину, уточнила, що вона просить стягнути аліменти в твердій сумі. Зазначає, що відповідач належним чином не утримує своїх дітей, хоча зобов`язаний це робити.

Вказує, що з січня 2017 року разом з дітьми проживає окремо від відповідача і діти знаходяться на її утриманні. Пояснила, що вона та діти мають задовільний стан здоров`я. Посилається на те, що на даний час відповідач є працездатним чоловіком та має задовільний стан здоров'я, відтак має об'єктивні можливості для отримання доходів щоб утримувати себе та спільних дітей. Зазначила, що ій не відомо чи має відповідач на утриманні інших осіб.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи в суді, причину неявки суду не повідомив, заперечнь до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №041588 встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі з 24.10.2008 року, а зі свідоцтв про народження встановлено, що вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії 1-ГЮ № 093533, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії 1-ГЮ № 159498. ( а.с.6-8).

Суд, вислухавши позивачку вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні з пояснень позивачки, свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей встановлено, що сторони по справі мають двох малолітніх синів. Відповідач по справі з позивачкою та дітьми разом не проживає. Їхні малолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дітей відповідач належним чином їх не утримує, хоча зобовязаний це робити, а отже з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти. При цьому суд враховує те, що відповідач є працездатним, та має задовільний стан здоров'я, відтак має об'єктивні можливості для отримання доходів щоб утримувати себе та спільних дітей.

Також при вирішенні питання стягнення аліментів в твердій грошовій сумі судом взято до уваги той факт, що відповідач до суду не з'явився неодноразово, будь-яких пояснень та заперечень з приводу позову не подав, спростування обставин щодо поданого позову, а саме стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, зі сторони відповідача до суду не надходило. Також судом взято до уваги пояснення позивачки про те, що їй невідомо чи офіційно працевлаштований відповідач по справі, що не спростовано відповідачем, відтак позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягають задовлоленню.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть бути визначені за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України " Про Державний бюджет на 2017 рік" встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх синів в розмірі по 750 гривень, виходячи з прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років на 2017 рік.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід присудити судові витрати.

На підставі ст.. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.. 10, 57, 60, 88, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд

вирішив

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі по 750 ( сімсот п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення старшим сином повноліття, починаючи з 28 березня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 ( шістсот сорок ) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5