Справа № 526/484/17
Провадження № 2/526/400/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Гадяцької районної державної адміністрації про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення місця проживання дитини.

У позовній заяві позивач вказує, що розлучилась з відповідачем 18.06.2009. Від спільного шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області між ними затверджено мирову угоду щодо визначення місця проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням цього ж суду від 26.03.2013 її зобов'язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина у розмірі 1/3 частини від заробітку, починаючи з 12.03.2013 і до досягнення повноліття дитини. З 01 червня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2, навчається у Лютенській ЗОШ та перебуває на її повному утриманні. Разом з ними проживає малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3, хоча працює та має змогу надавати таку допомогу. Між нею та відповідачем досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом з нею. Посилаючись на вищевикладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання неповнолітнього сина разом з нею; припинити стягнення аліментів з неї на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, які стягуються за рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 березня 2013 року.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 надали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Гадяцької районної державної адміністрації також надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення місця проживання дитини підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 07 листопада 2012 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом ДРАЦС Зіньківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 24.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.12.2012 затверджено мирову угоду щодо місця проживання сина ОСОБА_3 з батьком.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7, після розлучення батьків проживав разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та навчався у Зіньківській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 2 з 04.09.2012 по 27.08.2015, про що також зазначено у довідці № 93 від 06.04.2017, виданій Зіньківською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 2.

У характеристиках відносно неповнолітнього ОСОБА_3, наданих Зіньківською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 2 зазначено, що ОСОБА_3 навчався в даному закладі та по закінченню третього класу переїхав жити до матері.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/1082 від 07.07.2016, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як свідчить акт встановлення факту проживання від 13.07.2016, складений депутатом Лютенської сільської ради ОСОБА_8, неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 з 01.06.2015 року.

Згідно довідки Лютенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ім. Героя Радянського союзу М.Л. Величая Гадяцької районної ради Полтавської області, неповнолітній ОСОБА_3 навчається в даному навчальному закладі.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування Гадяцької райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 від 18.05.2017 № 01-41/260 та як було з'ясовано у судовому засіданні, ОСОБА_1 бажає виховувати сина та проживати разом з ним. ОСОБА_10 навчається у 5-му класі Лютенської ЗОШ І-ІІІ ступенів та виявляє бажання проживати разом з матір'ю. За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно. Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає разом зі співмешканцем ОСОБА_12 У помешканні створено необхідні умови для проживання дитини. З цих підстав орган опіки та піклування райдержадміністрації вважає, що проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, можливе з матір'ю ОСОБА_1

Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю, судом, крім наведених обставин, враховується думка та бажання самої дитини, а також той факт, що батько не заперечує щодо проживання сина з матір'ю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з метою забезпечення інтересів дитини, необхідно визначити місце проживання ОСОБА_3 з матір'ю, оскільки вона може забезпечити умови проживання та виховання дитини.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.03.2013 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 12.03.2013 до досягнення повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові просить вирішити питання про припинення стягнення аліментів з неї на користь відповідача на утримання їхнього сина, оскільки він проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матір'ю, позивачем по справі, а також наявність підстав для визначення місця проживання дитини з нею, тому суд вважає, що позовна вимога позивача про припинення стягнення з неї аліментів на користь батька дитини, підлягає до задоволення.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині.

Підстави, які б унеможливлювали надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги, передбаченої законодавством, у розмірі визначеному позивачем та на який погоджується відповідач, відсутні, тому суд враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення.

Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову про стягнення аліментів, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 150, 160, 161, п. 3 ст. 181, ст. ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88, 197, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Гадяцької районної державної адміністрації про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються за рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 березня 2013 року по справі № 530/512/13-ц.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2017 року до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн на користь держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л. І. Тищенко