Справа № 355/1463/16-ц Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/2879/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 38 22.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Третя Київська державна нотаріальна контора, Баришівська районна державна нотаріальна контора, Баришівське БТІ про визнання та реалізацію права на обовязкову частину у спадщині, -

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 20 липня 2008 року, залишилось спадкове майно, а саме: будинок, розташований в с. Перемога Баришівського району Київської області по вул. Космонавтів, 16 та земельна ділянка загальною площею 0,393 га, з яких 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а 0,143 га - для особистого підсобного господарства.Земельна ділянка розташована за цією ж адресою.

28.04.2008 року ОСОБА_4 написала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно чоловіку - ОСОБА_5, який є батьком позивачки.

Позивачка на час смерті матері була інвалідом та відповідно до ст. 1241 ЦК України мала право на обовязкову частку у спадковому майні.

До нотаріальної контори позивачка не зверталась, оскільки вважала, що ніякого майна після смерті матері не залишилось.

Згодом позивачка дізналась, що після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок із земельною ділянкою у селі Перемога Баришівського району Київської області по вулиці Космонавтів, 16. Цей будинок був подарований ОСОБА_4 її сестрою ОСОБА_6 ще 17 грудня 1993 року.

Оскільки зазначений договір дарування не був зареєстрований у БТІ Баришівського району та був укладений з порушенням норм діючого на той час законодавства, Третя Київська нотаріальна контора не видала ОСОБА_5 свідоцтво на спадщину за заповітом, останній звернувся до Баришівського районного суду Київської області з позовом про визнання права власності на вказаний будинок і 17.12.2009 року рішенням суду позов було задоволено. Судовим рішенням визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок №16 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Космонавтів в селі Перемога Баришівського району Київської області.

На підставі судового рішення 19.02.2010 року Баришівським БТІ за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на спірний житловий.

03 серпня 2010 року Державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,393 га.

02.11.2010 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку, посвідчивши договори дарування у державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка просила суд:

визнати недійсним свідоцтво, видане ОСОБА_7 03.08.2010 року Третьою Київською державною нотаріальною конторою про право на спадщину - земельну ділянку площею 0,393 га, переданої для: 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,143 га для особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16;

визнати недійсним договір дарування від 02.11.2010 р. земельної ділянки площею 0,393 га, з них: 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :16:045:0022. 0,143 га для особистого підсобного господарства, кадастровий номер :16:045:0023, розташованих на території с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16, посвідчений державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори;

визнати недійсною реєстрацію 19.02.2010 р. Баришівським БТІ за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок № 16 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Космонавтів в с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25362430 від 19.02.2010 року, серії ССО №385685;

визнати недійсним договір від 02.11.2010 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про дарування житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за номером 1-4011, згідно якого ОСОБА_5 добровільно передав у власність ОСОБА_3 безоплатно житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 20.07.2008 року померла ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: будинок з земельною ділянкою, розташований в с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16 та земельна ділянка площею 0,393 га, з яких 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,143 га для особистого підсобного господарства, розташована на території с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16.

28.04.2008 року ОСОБА_4 написала заповіт згідно якого заповіла все своє майно чоловіку ОСОБА_5

Після смерті дружини ОСОБА_5 своєчасно звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори, де отримав свідоцтво на право на спадщину на спадкову земельну ділянку. Нотаріус не оформила спадщину, через те, що будинок не був зареєстрований належним чином. ОСОБА_5 звернувся до Баришівського суду та 17.12.2009 року рішенням Баришівського районного суду вимоги ОСОБА_5 задоволено та за ним визнано право власності на вказаний будинок. Дане рішення суду не оскаржувалось і є чинним.

У подальшому даний будинок був ОСОБА_5 подарований ОСОБА_3

Таким чином, вимоги позивача визнати недійсною реєстрацію 19.02.2010 року Баришівським БТІ за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок № 16 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Космонавтів в с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25362430 від 19.02.2010 року, серії ССО №385685 та визнати недійсним договір від 02.11.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про дарування житлового будинку, який посвідчений державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за номером 1-4011, згідно якого ОСОБА_5 добровільно передав у власність ОСОБА_3 безоплатно житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16, не підлягають до задоволення, оскільки дані дії були вчиненні на законних підставах та на виконання судового рішення, яке є чинним.

Що стосується вимоги про визнання недійсним свідоцтва, виданого ОСОБА_5 03.08.2010 року Третьою Київською державною нотаріальною конторою про право на спадщину земельну ділянку площею 0,393 га, переданої для: 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,143 га для особистого підсобного господарства, розташованої на території с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16 та визнання недійсним договору дарування від 02.11.2010 року земельної ділянки площею 0,393 га, з них: 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :16:045:0022. 0,143 га для особистого підсобного господарства, кадастровий номер :16:045:0023, розташованих на території с. Перемога Баришівського р-ну Київської обл. по вул. Космонавтів, 16, посвідчений державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори, дані вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Право на оскарження правочину чи процесуальної дії належить стороні даного правочину чи дії, або особи інтересів якої вони стосуються. Як встановлено судом, рішенням Баришівського районного суду Київської області від 11.05.2016 року за позивачем ОСОБА_2 було визнано право на обовязкову частку у спадщині померлої 20.07.2008 року ОСОБА_4

Разом з тим суд відмовив у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про визнання права на обовязкову частку у спадщині померлої матері ОСОБА_4, а саме на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Космонавтів, 16 в с. Перемога Баришівського району Київської області, на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,393 га, з них 0,250 га для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :16:045:002 та площею 0,143 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :16:045:0023, що розташовані по вул. Космонавтів, 16 в с. Перемога Баришівського району Київської області, мотивувавши дану відмову тим, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк до Третьої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, позов до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не подавала.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розяснив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, за наявності умов для одержання в нотаріальної контори так і не звернулась, та своїх прав на спадкове майно не заявила.

Крім того, суд першої інстанції вірно встановлено, що також не підлягає до задоволення клопотання про подовження строку для подання до нотаріальної контори заяви про отримання спадщини, оскільки ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проте, в своїй заяві позивач не зазначає жодної поважної причини з якої вона пропустила строк на прийняття спадщини, а тому дана вимога жодним чином не мотивована.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції і вважає, що судом було всебічно досліджено обставини справи та вірно застосовано норми матеріального та процесуального законодавства.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Олійник В.І.

ОСОБА_10