Провадження №2/359/1523/2017
Справа №359/2971/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 13 липня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,03 га з кадастровим номером :04:001:3950 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району СТ «Острів», яка належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 травня 2003 року, укладеного з ОСОБА_5 За життя, а саме 21 березня 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким вищезазначену земельну ділянку заповів ОСОБА_1 Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на цілу земельну ділянку, оскільки за померлим ОСОБА_4 помилково зареєстровано право власності лише на ? частину від земельної ділянки площею 0,03 га. Тому ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,03 га з кадастровим номером :04:001:3950 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівницва, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району СТ «Острів».

У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача ОСОБА_6 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та підтримав позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також подали до суду заяви, яким просили проводити розгляд справи за їхньої відсутності та не заперечували проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 липня 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його імя, серії І-БК №377952 (а.с.15).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,03 га з кадастровим номером :04:001:3950 з цільовим призначенням для садівництва, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, СТ «Острів».

За час свого життя, а саме 21 березня 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, яким належну йому земельну ділянку площею 0,03 га з кадастровим номером :04:001:3950 з цільовим призначенням для садівництва, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, СТ «Острів» заповів, своїй дружині ОСОБА_1 (а.с.13).

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК №466526 (а.с.5).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За змістом ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії матеріалів спадкової справи №03/2016, заведеної 01 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.43). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 лютого 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,03 га з кадастровим номером :04:001:3950 для ведення садівництва, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада СТ «Острів», у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Оскільки спадкодавець за життя не встиг отримати державний акт на право приватної власності на землю, а при державній реєстрації за померлим ОСОБА_4 помилково зареєстровано право власності лише на ? частину від земельної ділянки площею 0,03 га (а.с.16).

Встановлено, що 07 травня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 купив ? частку земельної ділянки розміром 0,03 га, що знаходиться в СТ «Острів» Бориспільського району на землях Вишеньківської сільської ради із цільовим призначенням для садівництва (а.с.6).

Як зазначено у п.2 договору купівлі-продажу, відчужувана частина земельної ділянки належала продавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №003980, виданого Вишеньківською сільською радою Бориспільського району 04 березня 2003 року, відповідно до якого останній володів на праві власності земельною ділянкою загальною площею 0,06 га (а.с.7).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 половину від належної йому на праві власності земельної ділянки, а саме 0,03 га. Інша половина земельної ділянки площею 0,03 га залишилася у власності ОСОБА_5, яку він 12 травня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с.17-18) продав ОСОБА_9, який у подальшому зареєстрував набуте право власності на цю частину земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19 травня 2016 року №59471200 (а.с.19).

У відповідності до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ст.15 цього Закону передбачено перелік відомостей, що включаються до Державного земельного кадастру, зокрема: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про привязку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші обєкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку відповідним Державним кадастровим реєстратором територіального органу центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в містах Києві та Севастополі, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення, районі.

За наслідками здійсненої державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Із наявного у матеріалах справи Витягу з Державного земельного кадастру від 16 січня 2017 року №НВ-017 (а.с.9-10) вбачається, що 17 жовтня 2013 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Бориспільському районі здійснено державну реєстрацію набутої спадкодавцем ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, земельної ділянки площею 0,03 га. Проте, при здійсненні державної реєстрації даної земельної ділянки кадастровим реєстратором допущено помилку та замість 100% помилково зареєстровано за ОСОБА_4 право на ? частину земельної ділянки, що призвело у подальшому до помилки при здійсненні реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на цілу земельну ділянку площею 0,03 га.

Викладені обставини, з урахуванням положень ч.3 ст.26 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до яких зміни до відомостей про земельну ділянку вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки, перешкоджають позивачу оформити набуте право власності на успадковану земельну ділянку площею 0,03 га.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тому, суд вважає за допустиме визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на вищезазначену земельну ділянку.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, ст.15, ст.24, ч.3 ст.26 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.391, ст.1216, ст.1217, ст.1218, ч.1 ст.1225, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,03 га з кадастровим номером :04:001:3950 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка знаходиться в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, садове товариство «Острів», після смерті ОСОБА_4, який помер 13 липня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський