Справа № 243/5430/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ВАТ «Содовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_2, працював у ВАТ «Содовий завод» контролером на контрольно-пропускному пункті сторожової охорони в період з 28 жовтня 2001 року по 07 листопада 2002 року, включно. Після звільнення, ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача за отриманням невиплаченої заробітної плати, але кожного разу отримував відмову обґрунтовану відсутністю коштів у ВАТ «Содовий завод». 03 березня 2003 року, ОСОБА_2 помер. Позивачка із чоловіком проживала разом по день його смерті. Згідно із довідкою відповідача ВАТ «Содовий завод» від 23 травня 2017 року № 01-23/297а заборгованість ВАТ «Содовий завод» перед ОСОБА_2 станом на 01 травня 2017 року становить 1 815,52 грн. До цього часу заборгованість по заробітній платі після смерті чоловіка їй не виплачена. Посилаючись на наведені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі яка утворилась з 01 березня 2002 року по 01 листопада 2002 року у сумі 1 815,52 грн.

Позивачка ОСОБА_1 була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового розгляду, але не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні. 29 червня 2017 року до суду було подано заяву за № 01-23/339 ліквідатора ВАТ «Содовий завод» з клопотанням про проведення розгляду справи у відсутність представника відповідача. В заяві було зазначено про те, що відносно підприємства відкрито процедуру банкрутства, внаслідок чого ВАТ «Содовий завод» визнає вимогу про стягнення суми основної заборгованості по заробітній платі, яка на момент відкриття ліквідаційної процедури була нарахована за даними бухгалтерського обліку. Ліквідатор не може збільшити реєстр кредиторів, котрий з часу затвердження господарським судом є незмінним.

З урахуванням поданих письмових клопотань про проведення розгляду у відсутність сторін, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи у відсутність позивача та представника відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами по справі докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно із довідкою ВАТ «Содовий завод» №01-23/297 від 23 травня 2017 року з 28 жовтня 2001 року ОСОБА_2 працював у ВАТ «Содовий завод», відповідно до Наказу № 41 від 28 жовтня 2001 року. Наказом № 798 від 07 листопада 2002 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи (а.с. 4).

Згідно із свідоцтвом про одруження Серія: І-НО № 051833, 06 травня 1999 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно із довідкою комітету мікрорайону «Центр2» м. Словянська, позивачка проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2, який помер 03 березня 2003 року, з 1999 року по день його смерті та вела із ним сумісне господарство (а.с. 8).

Згідно із довідкою відповідача ВАТ «Содовий завод» від 23 травня 2017 року № 01-23/297а заборгованість ВАТ «Содовий завод» перед ОСОБА_2 утворилась за період з 01 березня 2002 року по 01 листопада 2002 року та становить 1 815,52 грн. (а.с.5).

ОСОБА_2 помер 03 березня 2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-НО № 705716, виданим 04 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського Словянського міського управління юстиції Донецької області актовий запис № 362 (а.с.10).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом.

Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Системний аналіз вказаних положень закону дає підстави для висновку, що до складу спадщини входять лише ті суми заробітної плати, які були нараховані за життя спадкодавця, але не отримані ним з різних причин.

Матеріалами справи встановлено, що при звільненні ОСОБА_2 між сторонами по справі був відсутній спір про розміри належних чоловікові сум.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03 січня 2001 року порушена справа про банкрутство ВАТ « Содовий завод», постановою Господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року відкрита ліквідаційна процедура. Станом на 28 березня 2017 року зазначена справа про банкрутство відповідача не розглянута по суті.

На зазначені обставини було також зроблено посилання ліквідатора ВАТ «Содовий завод» у своїй заяві. Та обставина, що відносно відповідача порушена справа про банкрутство не може безумовно свідчити про відсутність його вини у виплаті працівникові належних при розрахункові коштів, як і сама по собі їх відсутність у роботодавця не виключає його відповідальність.

Враховуючи наведені дані та визнання відповідачем суми заборгованості по заробітній платі, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 1 815,52 грн., оскільки саме ця сума була зазначена відповідачем у Довідці № 01-23/297а від 23 травня 2017 року. Суд приймає до уваги вказану довідку щодо розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки в ній прямо вказана сума, яка підлягає до сплати.

Враховуючи викладене, суд стягує з ВАТ «Содовий завод» на користь позивачки заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 в розмірі 1 815,52 грн., оскільки чоловік позивачки ОСОБА_2 за життя не отримав до дня смерті заробітну плату, яка була нарахована підприємством, а позивачка, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, а тому у неї виникло право на отримання заробітної плати.

При зверненні до суду за захистом порушеного права судові витрати не понесені. Приймаючи до уваги, що позивачка, на користь якої постановлене рішення, звільнена від сплати судових витрат при зверненні із даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави на підставі статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та розяснень, викладених у пункті 35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. за вимоги майнового характеру (1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись статтями 11, 60,88, 212-215 Цивільно - процесуального кодексу України, статтями 115, 116, 237-1 Кодексу законів про працю України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути із відкритого акціонерного товариства «Содовий завод», місцезнаходження: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Світлодарська (колишня Чубаря), 91 ( р/р 0166 у філії відділення ПІБ м. Словянська, МФО 334561, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 815 (одна тисяча вісімсот пятнадцять) грн. 52 коп.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Содовий завод», місцезнаходження: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Світлодарська (колишня Чубаря), 91 ( р/р 0166 у філії відділення ПІБ м. Словянська, МФО 334561, ) в дохід держави на рахунок отримувача 0001 код за банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3