Справа № 202/3803/17
Провадження № 2/202/1958/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06 жовтня 2012 року у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 686. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння між ними та втрати почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, спільне проживання та збереження сімї неможливе, у звязку з чим вимушена була звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 07.07.2017 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній. Прізвище просила не змінювати.

Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 07.07.2017 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дитини відсутній.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 686, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 235276. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_2. У зазначеному шлюбі народилася спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 423295, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, примирення між сторонами неможливе, між сторонами втрачені почуття любові та поваги, спір щодо поділу майна та проживання дитини відсутній, тому суд дійшов до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена, у звязку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 104, 110, 112, 113, 120 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 жовтня 2012 року у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар