АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Крижанівської Г.В., Кравець В.А.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Уніка», в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив стягнути з останнього на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 271 165 грн.; витрати на проведення висновку про вартість майна (звіту про оцінку) у розмірі 1 500 грн.; пеню у розмірі 58 520, 37 грн., три відсотки річних у розмірі 4 591, 23 грн. та інфляційні втрати у розмірі 21 150, 88 грн..

Справа № 752/1939/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/7307/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Ладиченко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування позову зазначав, що 31.10.2015 року сталася ДТП, в якій пошкоджено належний йому автомобіль марки BMW 520і, д. н. НОМЕР_1. Автомобіль застрахований у відповідача, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 030529/4600/0000087 від 14.09.2015 року. 31.10.2015 року він повідомив ПрАТ «СК «УНІКА» про ДТП за участю застрахованого автомобіля. На виконання умов договору страхування 02.11.2015 року ним подано письмову заяву про страхову подію. 03.11.2015 року експертом ОСОБА_5, проведено огляд пошкодженого автомобіля, про що складено відповідні акти. Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23.11.2015 року його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Загальна вартість матеріальних збитків, що завдано внаслідок ДТП автомобілю відповідно до звіту про оцінку майна від 14.12.2015 року складає 271 165 грн. без ПДВ. За складання звіту ним сплачено 1 500 грн. На звернення щодо надання дозволу на проведення відновлювального ремонту автомобіля страховою компанією повідомлено, що дозвіл на проведення ремонтних робіт буде надано лише після узгодження рахунку-фактури. Представники страхової компанії зловживаючи своїми правами, затягують строк прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування та не надають дозволу на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля, що позбавляє права користуватись і володіти своїм майном у повній мірі. Після надання усіх додатково витребуваних документів, огляду пошкодженого застрахованого автомобіля за участю представника відповідача, представниками ПрАТ «СК «УНІКА» повідомлено, що рішення щодо виплати страхового відшкодування не приймалось. З метою виконання умов договору страхування та вказівок страхової компанії, не вчиняючи жодних перепон задля прийняття рішення щодо відшкодування збитку та огляду пошкодженого автомобіля, ним 25.11.2015 року замовлено проведення на СТО відповідного діагностування системи безпеки та електроустаткування пошкодженого автомобіля. Результати вказаного дослідження надано ПрАТ «СК «УНІКА», однак рішення щодо виплати страхового відшкодування так і не прийнято.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.05.2017 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» у відшкодування понесених судових витрат 6 165, 60 грн..

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд безпідставно стягнув кошти з позивача у відшкодування понесених судових витрат, оскільки експертиза не була проведена, а тому кошти відповідачу мають бути повернуті експертною установою. Суд не врахував, що 03.11.2015 року відповідачем проведено огляд автомобіля і складено акти. Огляд автомобіля проводився на СТО офіційного дилера БМВ і експерт відповідача будь - яких заперечень не висував. Проведення діагностування систем безпеки та електроустаткування договором не передбачено. Надати автомобіль для проведення експертизи він не мав можливості, оскільки перебував за межами України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача Пилипець А.Ю. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.10.2015 року з вини позивача сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль марки BMW 520і, д. н. НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2.

Зазначений автомобіль на час ДТП був застрахований у ПрАТ «СК УНІКА», відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 030529/4600/0000087 від 14.09.2015 року.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 14.12.2015 року вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП власнику автомобіля марки BMW 520і, д. н. НОМЕР_1 складає 271 165 грн. без ПДВ. Вартість робіт (послуг) по виконанню робіт з оцінки майна складає 1 500 грн.

Позивач звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та просив надати дозвіл на відновлювальний ремонт автомобіля.

Страховик, вважаючи, що частина пошкоджень в автомобілі, яка складає переважну вартість у розмірі відшкодування, не відноситься до даної ДТП, 26.11.2015 року направив позивачу лист щодо необхідності надання автомобіля для здійснення діагностування систем безпеки та електроустаткування в присутності представника ПрАТ «СК «УНІКА» на найближчому офіційному дилері автомобілів BMW, проте позивач автомобіль не надав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач створив перешкоди страховику у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, що є підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку(страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Статтею 26 цього Закону визначені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, серед яких є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Відповідно до ч. 2 цієї статті умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п. 6.2.4 договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «каско», укладеного між сторонами, страховик зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини, обставини страхового випадку та розмір збитків, направляти запити до компетентних органів із метою отримання відповідних висновків, призначати або уповноважувати осіб (експертів,аварійних комісарів та ін.) для визначення причин, обставин та розміру збитків.

Відповідно до п. 6.3.6 цього договору страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені договором, а також виконувати інструкції страховика або його уповноважених представників та надавати повну інформацію про причини. Обставини страхового випадку, забезпечувати можливість страховику (його уповноваженому представнику) здійснити огляд та експертизу ТЗ та/або ДО для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

За змістом вищезазначених норм закону та умов договору страхування страховик повинен не лише визначити розмір страхового відшкодування, а і має право на перевірку причини та обставини страхового випадку, а страхувальник зобов`язаний забезпечити можливість страховику здійснити огляд та експертизу транспортного засобу або додатковий огляд для визначення обставин та наслідків страхового випадку.

Відповідно до статті 979 ЦК України обов`язку страховика виплатити страхувальникові страхову виплату кореспондується обов`язок страхувальника виконувати умови договору страхування, у тому числі і щодо зобов`язання забезпечити можливість страховику здійснити огляд та експертизу транспортного засобу для визначення обставин та наслідків страхового випадку.

За матеріалами справи встановлено, що 18.11.2015 року страховик направив позивачу лист, у якому просив здійснити діагностування систем безпеки та електроустаткування та надати їм результати. Позивач таке діагностування не провів.

26.11.2015 року страховик направив позивачу лист, у якому просив надати автомобіль для здійснити діагностування систем безпеки та електроустаткування в присутності представника ПрАТ «СК «УНІКА» на найближчому офіційному дилері автомобілів BMW. У листі зазначалося, що таке діагносування необхідно у зв`язку із проведенням розслідування обставин події, що може бути визнана страховою, щодо встановлення відповідності пошкоджень автомобіля даній ДТП. При цьому страховик вказав, що зобов`язується відшкодувати вартість транспортування автомобіля до найближчого офіційного дилера автомобілів BMW.

Проте, позивач автомобіль для здійснення діагностування систем безпеки та електроустаткування не надав.

З журналу судового засідання від 07.04.2016 року вбачається, що представник ПрАТ «СК «УНІКА» заявив клопотання про огляд автомобіля з метою вирішення спору, проте позивач проти огляду автомобіля заперечував.

Оскільки позивач не виконав умови договору страхування щодо забезпечення можливості страховику здійснити огляд та експертизу транспортного засобу для визначення обставин та наслідків страхового випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що умовами договору не передбачено проведення діагностування систем безпеки та електроустаткування автомобіля колегія судді вважає безпідставними, оскільки пункт 6.3.6 договору страхування вказує на обов`язок страхувальника виконувати інструкції страховика та забезпечувати можливість страховику здійснити огляд та експертизу транспортного засобу, тобто всіх його складових, у тому числі і систем безпеки та електроустаткування.

Доводи апеляційної скарги про те, що 03.11.2015 року на станції офіційного дилера BMW у м. Харкові експертом відповідача проводився огляд автомобіля, були складені акти, а надалі зроблений висновок про розмір збитків не спростовують висновків суду, оскільки відповідач просив надати автомобіль на огляд не для визначення розміру шкоди, а для дослідження технічних питань можливості виникнення пошкоджень, про які заявлено позивачем саме від даної ДТП. Акти, у яких фіксуються механічні пошкодження автомобіля та звіт про розмір збитків не відображають причинно - наслідковий зв`язок між пошкодженнями та обставинами ДТП, про яку заявлено позивачем.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 23.11.2015 року не має преюдиційного значення щодо обставин страхового випадку та часу виникнення пошкоджень автомобіля, які є спірними.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 27.09.2016 року було призначено судову інженерно - транспортну експертизу.

Відповідно до повідомлення експерта про неможливість надання висновку від 17.01.2017 року висновок не наданий через не забезпечення можливості дослідження автомобіля, відсутності доступу до блоків управління подушками безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оскільки позивач не надавши автомобіль для проведення експертизи ухилився від проведення такої експертизи, а експертиза була призначена саме для з`ясування автотехнічного питання про те, чи відповідають дата та час спрацювання подушок безпеки водія та пасажира заявленим в позовній заяві обставинам та показникам одометру під час огляду транспортного засобу страховиком; чи відповідає номер блоку управління подушок безпеки водія та пасажира номеру блоку управління, встановленому заводом - виробником для даної марки транспортного засобу; чи було змінено блок управління подушок безпеки водія та пасажира на новий після ДТП, які можуть встановлюватися лише спеціалістом автотехніком колегія суддів приходить до висновку, що за правилами ч. 1 ст. 146 ЦПК України обставини, викладені у позовній заяві вважаються недоведеними.

При апеляційному розгляді представник позивача не зміг пояснити, чи відремонтовано на даний час автомобіль позивача та чому, у разі відсутності позивача в Україні на час проведення експертизи останній не зазначив місце знаходження автомобіля для його огляду. До того ж будь - яких доказів перебування позивача за межами України не надано. Клопотання про проведення автотехнічної експертизи при розгляді справи у апеляційному порядку не заявлялося.

Оскільки до неможливості надання висновку призвели лише дії позивача по не наданню на огляд автомобіля, а відповідач поніс витрати на проведення експертизи доводи апеляційної скарги про безпідставне стягнення з нього цих судових витрат колегія суддів вважає такими, що суперечать положенням ст. 86, 88 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді