Справа № 681/407/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщара А.Г.

при секретарі - Будник В.О.

з участю відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 30640 грн.48 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що відповідачка ОСОБА_1 09.12.2010 року отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 не виконала свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з нього на думку позивача підлягають стягненню борг по неповернутому кредиту, проценти, пеня, комісія та штрафи, а також судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності,позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засідання пояснила, що дійсно отримували кредитні кошти, однак через скрутне матеріальне становище не має можливості погашати кредит.

Заслухавши відповідачку, перевіривши та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та Правилами про надання банківських послуг, тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 09.12.2010 року отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки .

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість у розмірі в сумі 30640 грн. 48 коп., яка складається із: 1291,72 грн. заборгованості за кредитом; 23552,55 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 3860 грн. 95 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1435 грн. 26 коп. штрафу(процентна складова).

Відповідно до ст. 256 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом,відсотками за його використання,за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах,передбачених цим договором.

Відповідно до п.1.1.1.50 Умов та Правил надання банківських послуг погашення заборгованості по кредиту визначено щомісячними платежами до закінчення строку дії картки.

На порушення договірних зобовязань відповідачка отримані грошові кошти не повертає.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення за зобовязаннями, як це передбачено ст. 617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст.625 ЦК України ).

Отже, відповідачка зобовязана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Разом з тим, при частковому задоволенні позовних вимог суд враховує таке.

Згідно з п. 2.1.1.12.6.1. умов і правил при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання з передбачених п. 2.1.1.12.6.2,2.1.1.12.8.1, п. 2.2.3. умов правил (сплата кредиту, процентів, винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу) Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов і правил при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплати Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України)

Отже, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року (справа № 6-2003цс15), яка згідно зі ст.214 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відтак позовна вимога в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредиту, що станом на 31.01.2017 року складається з: 1291 грн.72 коп. заборгованість за кредитом; 23552 грн. 55 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3860 грн.95коп. заборгованість за пенею та комісії за користування кредитом, а також 1600 грн. понесених позивачем витрат по оплаті судового збору.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при проголошенні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Головуючий: