Номер провадження: 22-ц/785/4336/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека Гаєвського» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення грошової компенсації моральної шкоди, скасування наказу про оголошення догани, скасування наказу про затвердження результатів проведення службового розслідування та скасування наказу про звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Аптека Гаєвського» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення грошової компенсації моральної шкоди, скасування наказу про оголошення догани, скасування наказу про затвердження результатів проведення службового розслідування та скасування наказу про звільнення посилаючись на те, що з квітня 1988 року позивач працювала в аптеці «Аптека №1». За цей час вказане підприємство неодноразово реорганізовувалося та на сьогоднішній день підприємству привласнено назву ТОВ «Аптека Гаєвського».

За час роботи позивач займала різні посади, а з 2011 року була призначена на посаду завідувача рецептурно-виробничого відділу аптеки ТОВ «Аптека Гаєвського Аптека №21» за адресою м. Одеса, вул. Черняховського, 1. Свої посадові обовязки вона виконувала сумлінно. За час її роботи жодних скарг та нарікань ні від керівництва (адміністрації), ні від пацієнтів на її адресу ніколи не надходило. Її середній заробіток за час роботи в ТОВ «Аптека Гаєвського» складав 4500 грн.

14.07.2015 року в період знаходження ОСОБА_2 на робочому місці, прибули працівники керівництва їхнього підприємства та за їх вимогою вона була відсторонена від роботи та свого робочого місця, не закінчивши роботу по виготовленню лікувальних препаратів. Причин відсторонення від роботи їй розяснено не було.

Після відсторонення від роботи та робочого місця, вона зверталася до відповідача із заявою про розяснення причини свого відсторонення від роботи та робочого місця. Після відмови від прийняття письмової заяви вона була змушена направити на адресу ТОВ «Аптека Гаєвського», письмову заяву поштою. 15,16, та 17 липня 2016 р. позивач прибувала на своє робоче місце, але до роботи допущена не була, та їй було повідомлено, що вона звільнена.

20 та 21.07.2015 року позивач також в черговий раз зверталася до завідуючої ТОВ «Аптека Гаєвського Аптека №21» ОСОБА_3, але у будь-яких поясненнях та видачі будь-яких документів їй було відмовлено, належно оформлена трудова книжка не видана, розрахунок не проведений, довідка про її роботу на даному підприємстві та розмір заробітної плати не видана, письмове повідомлення про нараховані їй при звільненні грошові суми та копію розпорядження (наказу) про її звільнення з роботи не видані.

З урахуванням характеру та обєму заподіяної підприємством відповідача моральної шкоди, ОСОБА_2 оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 30000 гривень.

Наказом директора ТОВ «Аптека Гаєвського» ОСОБА_4 за №46 від 18.08.2015 року «Про оголошення догани ОСОБА_2П.» було винесено догану за порушення трудової дисципліни - відсутність на роботі без поважних причин: 15.07.2015 р., 16.07.2015 р., 17.07.2015 р., 20.07.2015 р., 21.07.2015 р., 22.07.2015 р., 23.07.2015 р., 24.07.2015 р., 27.07.2015 р., 28.07.2015 р., 29.07.2015 р., 30.07.2015 р., 31.07.2015 р., 03.08.2015 р., 04.08.2015 р., 05.08.2015 р., 06.08.2015 р., 07.08.2015 р., 10.08.2015 р., 11.08.2015 р., 12.08.2015 р., 13.08.2015 р., 14.08.2015 р.

Вказаний наказ за №46 від 18.08.2015 року позивач вважає незаконним і таким, що виданий з порушенням норм КЗпП України, з особистих мотивів керівництва підприємства, викладені в наказі обставини, на які відповідач посилається як на підстави притягнення її до дисциплінарної відповідальності, надумані, та не відповідають дійсності. Жодних дисциплінарних проступків вона не вчиняла, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному обємі виконувала всі свої посадові обовязки, визначені Посадовою інструкцією

Про оскаржуваний наказ позивачу стало відомо 01.03.2016 р. також 01.03.2016 р. стало відомо що 07.09.2015 року Наказом директора ТОВ «Аптека Гаєвського» ОСОБА_4 за №213-К «Про звільнення ОСОБА_2П.» її було звільнено з посади завідуючої рецептурно-виробничим відділом аптеки №121 ТОВ «Аптека Гаєвського» на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, у звязку з вчиненням винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Вважає вказаний Наказ незаконним, виданим з порушенням вимог трудового законодавства та її трудових прав та таким, що підлягає скасуванню. Жодні перевірки, інвентаризація та службові розслідування не проводилися, акти розслідування не складалися. Будь-яких пояснень щодо перевірки, інвентаризації службового розслідування тощо у неї не відбиралося.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2015 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд в основному обгрунтовано дійшов зазначеного висновку, проте помилково застосував норми матеріального та процесуального права в частині відмови у позові у звязку з порушенням позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що з 15 квітня 1988 року ОСОБА_2 працювала в аптеці «Аптека №1». За цей час вказане підприємство неодноразово реорганізовувалося та на цей час має назву ТОВ «Аптека Гаєвського». За час роботи позивачка займала різні посади, та наказом № 143/1-к від 16.05.2011 року з 16.05.2011 року була переведена в аптеку № 21 на посаду завідувача рецептурно-виробничого відділу.

24.03.2015 року з метою забезпечення зберігання матеріальних цінностей ТОВ «Аптека Гаєвського» в особі керівника підприємства, директора ОСОБА_4 та членами колективу аптеки № 21 в особі керівника колективу ОСОБА_3 було укладено договір про колективну матеріальну відповідальність (в порядку ст. 135-2 КЗпПУ). Вказаний договір також підписано завідуючою рецептурно-виробничого відділу ОСОБА_2

Відповідно до наказу ТОВ «Аптека Гаєвського» №38-ос від 06.07.2015р., у період з 6 до 16 липня 2015 року, у аптеці № 21 ТОВ «Аптека Гаєвського» проводилась планова інвентаризація.

Згідно наказу ТОВ «Аптека Гаєвського» № 39-ос від 15 липня 2015 року на час проведення планової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в аптеці № 21 з 15 липня 2015 року призупинено діяльність рецептурно-виробничого відділу. Знаходження у рецептурно-виробничому відділі працівників відділу та інших осіб дозволялося лише у присутності членів інвентаризаційної комісії.

З 15 липня 2015 року по 07 вересня 2015 року позивачка була відсутня на роботі, про що було складено відповідні акти про відсутність на робочому місці від 15.07.2015 р., 16.07.2015 р., 17.07.2015 р., 20.07.2015 р., 21.07.2015 р., 22.07.2015 р., 23.07.2015 р., 24.07.2015 р., 27.07.2015 р., 28.07.2015 р., 29.07.2015 р., 30.07.2015 р., 31.07.2015 р., 03.08.2015 р., 04.08.2015 р., 05.08.2015 р., 06.08.2015 р., 07.08.2015 р., 10.08.2015 р., 11.08.2015 р., 12.08.2015 р., 13.08.2015 р., 14.08.2015 р., 17.08.2015 р., 18.08.2015 р., 19.08.2015 р., 20.08.2015 р., 21.08.2015 р., 25.08.2015 р., 26.08.2015 р., 27.08.2015 р., 28.08.2015 р., 31.08.2015 р., 01.09.2015 р., 01.09.2015 р., 02.09.2015 р., 03.09.2015 р., 04.09.2015 р.

15.07.2015 р. ОСОБА_2 звернулася з заявою до ТОВ «Аптека Гаєвського» про видачу трудової книжки, про проведення розрахунку, про видачу копії наказу про звільнення з роботи в якій також зазначала, що 14.07.2015 р. вона була відсторонена від роботи та свого робочого місця без повідомлення причини. 15.07.2015 р. вона також не була допущена до роботи та їй було повідомлено, що вона звільнена.

22 липня 2015 року на адресу ОСОБА_2 у відповідь на її заяву від 15.07.2015 р. ТОВ «Аптека Гаєвського» було надіслано лист за № 367, у якому їй повідомлялося про те, що у період з 06.07.2015 р. по 16.07.2015 р. на підставі наказу № 38-ос від 06.07.2015 р. у аптеці № 21 проходила планова інвентаризація товарно-матеріальних цінностей та відповідно до наказу № 39-ос від 15.07.2015 р. тимчасово призупинено діяльність рецептурно-виробничого відділу аптеки № 21. Також повідомлялося про те, що було зафіксовано факт відсутності позивачки на робочому місці 15.07.2015 р., 16.07.2015 р., 17.07.2015 р., 20.07.2015 р., 21.07.2015 р., тому просять надати пояснення щодо її відсутності на роботі. У цьому листі їй, також, було повідомлено про те, що було розпочато службове розслідування за результатами інвентаризації в аптеці №21, а також запропоновано надати пояснення по факту виявленої нестачі.

17.07.2015 р. ОСОБА_2 звернулася з заявою до ТОВ «Аптека Гаєвського» про видачу трудової книжки, про виплату належних їй від підприємства сум, видачу довідки про її роботу на підприємстві та розмір заробітної плати та про видачу копії розпорядження (наказу) про звільнення.

19.08.2015 року на адресу ОСОБА_2 у відповідь на її заяву від 17.07.2015 р., 22.07.2015 р., 27.07.2015 р. ТОВ «Аптека Гаєвського» було надіслано лист за № 415, у якому їй окрім інших питань повідомлялося про те, що станом на 18 серпня 2015 року наказ про її звільнення не видавався.

18 серпня 2015 року наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» за № 46 ОСОБА_2 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме не явка на роботу без поважних причин. Підстава акти відсутність на робочому місці від 15.07.2015 р., 16.07.2015 р., 17.07.2015 р., 20.07.2015 р., 21.07.2015 р., 22.07.2015 р., 23.07.2015 р., 24.07.2015 р., 27.07.2015 р., 28.07.2015 р., 29.07.2015 р., 30.07.2015 р., 31.07.2015 р., 03.08.2015 р., 04.08.2015 р., 05.08.2015 р., 06.08.2015 р., 07.08.2015 р., 10.08.2015 р., 11.08.2015 р., 12.08.2015 р., 13.08.2015 р., 14.08.2015 р.

21.07.2015 року ТОВ «Аптека Гаєвського» з метою обєктивної перевірки усіх фактів та зясуванню всіх обставин у звязку з виявленим у результаті інвентаризації факту нестачі матеріальних цінностей в аптеці № 21 та ін. було видано наказ за № 40 про проведення службового розслідування.

Відповідно до висновків службового розслідування, які були затверджені наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» № 47 від 19 серпня 2015 року «Про затвердження результатів проведення службового розслідування» було затверджено акт про результати службового розслідування щодо виявлення факту нестачі матеріальних цінностей в аптеці № 21 ТОВ «Аптека Гаєвського», винною у порушенні вимог до виробництва (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки, що передбачені наказом МОЗ України № 812 від 17.10.2012 року «Про затвердження Правил виробництва (виготовлення) та контролю якості лікарських засобів в аптеках», у наслідок чого діючі та допоміжні речовини на суму 3520 (три тисячі пятсот двадцять) гривень 95 коп. виявились не придатними для подальшого їх використання - визнано завідуючу рецептурно-виробничим відділом аптеки № 21 ОСОБА_2.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 відмовилась надати пояснення відносно факту знайдення у матеріальній кімнаті рецептурно-виробничого відділу аптеки № 21, доступ до якої мала лише вона, грошових коштів у розмірі 1017 грн. та фасованих екстемпоральних лікарських засобів без необхідного маркування (серія, дата фасовки, термін придатності) з означенням лише їх вартості, що не знаходились на балансовому рахунку аптеки №21 та у вязку з тим, що нею порушено вимоги до виробництва (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки, у наслідок чого діючі та допоміжні речовини на суму 3520 (три тисячі пятсот двадцять) гривень 95 коп. виявились не придатними для подальшого їх використання, враховуючи те, що вона безпосередньо обслуговує грошові та товарні цінності, наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» № 47 від 19 серпня 2015 року «Про затвердження результатів проведення службового розслідування» також було визначено, що вчинені ОСОБА_2 дії вважати підставою для втрати довіри до неї.

19 серпня 2015 року ТОВ «Аптека Гаєвського» було надіслано лист ОСОБА_2 у якому їй повідомлялося про те, що службове розслідування завершене та повідомлялося про його результати. У звязку з чим, ОСОБА_2 було запропоновано надати письмові пояснення з цього приводу. Зазначений лист було надіслано рекомендованою поштою з описом вкладення.

07 вересня 2015 року наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» № 213-к, ОСОБА_2 було звільнено на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, у звязку з вчиненням винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі, є підставою для відмови в позову.

Як було встановлено судом, 20 серпня 2015 року на адресу позивачки цінним листом за вих. № 415 з описом вкладення було надіслано в тому числі наказ ТОВ Аптека Гаєвського» № 46 від 18 серпня 2015 року «Про оголошення догани ОСОБА_2П.» та наказ ТОВ «Аптека Гаєвського» № 47 від 19 серпня 2015 року «Про затвердження результатів проведення службового розслідування» та інші матеріали службового розслідування, які було отримано позивачкою особисто.

Також, 7 вересня 2015 року на адресу позивачки надіслано цінний лист з описом вкладення за вих. №426, додатками якого були наказ про звільнення № 213-к від 07.09.2015 року та копія розрахункового листа за вересень місяць.

Крім того, в судовому засіданні від 19.10.2015 року, в якому також приймала участь позивачка ОСОБА_2, представником відповідача було надано суду, на виконання ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від14.09.2015 року, ряд документів в тому числі й копія наказу ТОВ «Аптека Гаєвського» про звільнення № 213-к від 07.09.2015 року.

Проте позивачка звернувся до суду з позовом про оскарження вказаних наказів після сплину строку встановленого для їх оскарження, а саме 11.03.2016 року. Доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачкою суду не надано.

Оскільки позивачка звернулася до суду з пропуском строку встановленого ст. 233 КЗпП України та не надала доказів поважності пропуску строку суд в задоволенні позову відмовив в повному обсязі.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Позовні вимоги стосуються скасування наказу № 46 від 18.08.2015 року про оголошення догани ОСОБА_2, скасування наказу № 47 від 19.08.2015 року про затвердження результатів службового розслідування, скасування наказу № 213 від 07.09.2015 року про звільнення ОСОБА_2, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та моральної шкоди.

Посилання позивача на те, що її було відсторонено від роботи та робочого місця не підтверджені доказами. Наказ про відсторонення від роботи ОСОБА_2 не виносився.

Починаючи з 15 липня 2015 року по 07 вересня 2015 року поивач з невідомих причин була відсутня на роботі, про що складено відповідні акти. Посилання позивача на те, що вона приходила на роботу, але її не допускали, також не підтверджені доказами.

22 липня 2015 року позивачу було надіслано лист у якому їй повідомлялося про те, що відповідно до її посадових обовязків та правил внутрішнього трудового розпорядку вона зобовязана знаходитися на рботі відповідно до затвердженого графіку змінності і той факт, що вона не зявляється на роботі є порушенням трудової дисципліни. У цьому листі їй також було повідомлено про те, що було розпочато службове розслідування за результатами інвентаризації в аптеці № 21, а також запропоновано надати пояснення причин відсутності.

У період з 06 до 16 липня 2015 року, в аптеці № 21 ТОВ «Аптека Гаєвського» проводилась планова інвентаризація, внаслідок якої було виявлено факт нестачі матеріальних цінностей, а саме товарів на суму 40414, 58 грн. у відділі готових лікарських форм та товарів на суму 3520,94 грн..

Також, був встановлений факт знаходження у матеріальній кімнаті рецептурно-виробничого відділу аптеки № 21 фасованих та екстемпоральних лікарських засобів, що не знаходяться на балансовому рахунку аптеки № 21 та неврахованих грошових коштів у розмірі 1017 грн.

У звязку з встановленими фактами, наказом директора ТОВ «Аптека Гаєвського» № 40 від 21 липня 2015 року було розпочато службове розслідування,за результатами якого було складено акт про результати службового розслідування щодо виявлення факту нестачі матеріальних цінностей в аптеці № 21 ТОВ «Аптека Гаєвського».

За результатами проведення службового розслідування було встановлено, що у рецептурно-виробничому відділі аптеки № 21 було виявлено ряд порушень, а саме порушено вимоги до виробництва (виготовлення) лікарських засобів в умовах аптеки, що передбачені наказом МОЗ України № 812 від 17.10.2012 року «Про затвердження Правил виробництва (виготовлення) та контролю якості лікарських засобів в аптеках».

Відповідно до затверджених ТОВ «Аптека Гаєвського» типових посадових обовязків, відповідальність за збереження діючих та допоміжних речовин, що використовуються для виготовлення лікарських форм у рецептурно-виробничому відділі покладено на завідуючу рецептурно-виробничим відділом. На момент виявлення порушень зазначену посаду займала ОСОБА_2, яка відмовилася пояснити виявлені порушення.

Відповідно до висновків службового розслідування, які були затверджені наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» № 47 від 19 серпня 2015 року «Про затвердження результатів проведення службового розслідування щодо виявлення факту нестачі матеріальних цінностей в аптеці « 21 ТОВ «Аптека Гаєвського», винною у порушенні вимог до виробництва (виготовлення) лікарський засобів в умовах аптеки, що передбачені наказом МОЗ України № 812 від 17.10.2012 року «Про затвердження Правил виробництва (виготовлення) та контролю якості лікарських засобів в аптеках», у наслідок чого діючі та допоміжні речовини на суму 3520,95 грн. виявилось непридатними для подальшого їх використання визнано завідуючу рецептурно-виробничим відділом апетки № 21 ОСОБА_2

Наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» № 47 від 19 серпня 2015 року «Про затвердження результатів проведення службового розслідування» також було визначено, що вчинені ОСОБА_2 дії вважати підставою для втрати довіри до неї.

19 серпня 2015 року позивачу було надіслано лист у якому їй повідомлялося про те, що службове розслідування завершене та повідомлялося про його результати. У звязку з чим, ОСОБА_2 було запропоновано надати письмові пояснення з цього приводу.

Зазначений лист було надіслано рекомендованою поштою з описом вкладення.

07 вересня 2015 року наказом ТОВ «Аптека Гаєвського» № 213-к, ОСОБА_2 було звільнено на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, у звязку з вчиненням винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП України, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги ст. 148, 149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Звільнення з підстав втрати довіря (п. 2 ст. 41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Виходячи з норм чинного трудового законодавства та судової практики, роботодавцю для звільнення працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, за ст. 41 п. 2 КЗпП України, достатньо вчинення умисно або необережно таких дій, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Тому, звільнення позивача за ст. 41 п. 2 КЗпП України є цілком обґрунтованим та законним, у звязку із чим, наказ № 213-к від 07.09.215 року «Про звільнення ОСОБА_2П.», є таким, що виданий з дотриманням норм чинного законодавстваУкраїни.

Позивачеві було надіслано 19 серпня 2015 року цінний лист з описом вкладення за вих. № 415 додатками якого були наказ ТОВ «Аптека Гаєвського» № 46 від 18 серпня 2015 року «Про оголошення догани ОСОБА_2П.», наказ ТОВ «Аптека Гаєвського» № 47 від 19 серпня 2015 року «Про затвердження результатів проведення службового розслідування» та інші матеріали службового розслідування. 07 вересня 2015 року на адресу позивача надіслано цінний лист з описом вкладення за вих. № 426, додатками якого були наказ про звільнення№ 213-к від 07.09.2015 року та копія розрахункового листа за вересень місяць.

Так, відповідно до ст. 233 ч. 1 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного , районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в матеріалах справи не вбачається, її позовні вимоги є недоведеними.

Помилковою є позиція суду, який відмовив у позові з підстав порушення строку звернення до суду. Зазначена підстава може бути застосована у разі доведеності порушеного права позивача. У викладених спірних правовідносинах колегія суддів вважає обґрунтованим відмову у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Викладені обставини судом зясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог, які є недоведеними.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити з інших правових підстав, недоведеності позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5