Справа № 454/1006/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Львівської місцевої прокуратури №2 та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ФГ «Бурка В.В.» звернувся в суд з позовом до відповідачів Львівської місцевої прокуратури та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що 04.01.2017р. в адресу Генеральної прокуратури України ним направлено заяву про кримінальне правопорушення. В заяві просив зареєструвати її у Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Відкрити кримінальне провадження по факту позбавлення фермерського господарства Бурки В.В. доступу до правосуддя та порушення прав гарантованих ст.40,55,56 Конституції України суддями Галицького районного суду м. Львова, Апеляційного суду Львівської області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом не виконання рішень Конституційного Суду України, судових рішень та постановлення незаконних ухвал по справі №461/2901/14-ц. А також просив визнати фермерське господарство потерпілою стороною у даному провадженні. В подальшому вказану заяву позивача Генеральною прокуратурою України скеровано до прокуратури Львівської області та Львівської місцевої прокуратури №2, яка листом від 25.01.2017р. повідомила позивача про розгляд заяви в частині можливого кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м. Львова. З покликанням на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» роз»яснино, що виключне право перевірки законності судових рішень, діяльності суддів щодо розгляду та вирішення справ поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Вказано на відсутність згідно ст. 214 КПК України у зверненні будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачається. Роз»яснено згідно ст. 303 КПК України право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до слідчого судді.

Також зазначає, що 07.02.2017р. в адресу Генеральної прокуратури України фермерським господарством скеровано звернення з приводу надання документа, що підтверджує прийняття раніше скерованої заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.01.2017р. та документ про реєстрацію даної заяви у ЄРДР. Листом від 07.03.2017р. Львівська місцева прокуратура №2 повідомила позивача про розгляд його звернення та із покликанням на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» роз»яснено, що виключне право перевірки законності судових рішень, діяльності суддів щодо розгляду та вирішення справ поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Вказано на відсутність згідно ст. 214 КПК України у зверненні будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачається. Роз»яснено згідно ст. 303 КПК України право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до слідчого судді.

Вважає, що дії посадових осіб Львівської місцевої прокуратури №2 при розгляді заяви позивача від 04.01.2017р. та звернення від 07.02.2017р. є протиправними так як на його думку розглянуто в порядку ЗУ «Про звернення громадян», а також порушено вимоги ст.ст. 55, 56, 214 КПК України та позбавлено позивача прав гарантованих ст. 40 Конституції України. Зазначає, що даними діями відповідача йому спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань. Просить суд стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Львівської місцевої прокуратури №2 в користь позивача кошти в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди.

В запереченні на позовну заяву представник відповідача Львівської місцевої прокуратури №2, із покликанням на ст. 1 ГПК України вказав, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а крім цього позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не доведено тих обставин, на які він зсилається у позові, зокрема щодо спричинення йому моральної шкоди. Також зазначено на розгляд заяв позивача від 04.01.2017р. та 07.02.2017р., з приводу чого йому надано обґрунтовану відповідь, а також про відсутність законних підстав для внесення у ЄРДР відомостей за його заявою.

Представник позивача ФГ «Бурка В.В.» в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Львівської місцевої прокуратури №2 Нестерук С.С., в судове засідання не прибула, надала суду заяву, у якій просить у задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України будучи належно повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов"язків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Як встановлено із змісту заяви представника позивача від 04.01.2014р. та звернення від 07.02.2017р., що адресовані Генеральному прокурору України, позивач ставив питання щодо реєстрації заяви у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, відкриття кримінального провадження по факту позбавлення фермерського господарства Бурки В.В. доступу до правосуддя та порушення прав гарантованих ст.40,55,56 Конституції України суддями Галицького районного суду м. Львова, Апеляційного суду Львівської області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом не виконання рішень Конституційного Суду України, судових рішень та постановлення незаконних ухвал по справі №461/2901/14-ц. А також у зверненні просив надати документ, що посвідчує реєстрацію його заяви у ЄРДР.

Дослідженими листами Львівської місцевої прокуратури №2 від 25.01.2017р. та 07.03.2017р., що адресовані позивачу, встановлено, що заяву та звернення позивача розглянуто. Роз»яснено, що згідно ст. 124 Конституції України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності судових рішень, діяльності суддів щодо розгляду та вирішення справ поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Вказано на відсутність згідно ст. 214 КПК України у зверненні будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачається. Роз»яснино згідно ст. 303 КПК України право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до слідчого судді.

Разом з тим, згідно ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені до слідчого судді дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи з наведеного, позивач мав можливість у визначеному законом порядку захистити на його думку порушені права.

В свою чергу, згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як встановлено в ході розгляду справи, підставою звернення до суду із даним позовом позивачем зазначено на його думку незаконні дії посадових осіб Львівської місцевої прокуратури №2 про розгляді його заяви від 04.01.2017р. та звернення від 07.02.2017р., в той час із змісту позову встановлено, що дані дії стосуються не внесення до ЄРДР заяви позивача про кримінальне правопорушення та ряду інших процесуальних дій, що безпосередньо регулюється КПК України, стаття 303 якого передбачає право оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім цього, заява та звернення позивача розглянуті відповідачем, з приводу чого йому надано відповіді.

В свою чергу, позивачем не надано суду доказу чи процесуального рішення про визнання незаконними дій посадових осіб прокуратури при розгляді його заяви і звернення та заподіяння йому цим моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Львівської місцевої прокуратури №2 та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс