Справа № 2/593/36/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. м.Бережани Бережанський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бережанського районного суду з позовом до відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" про стягнення коштів, посилаючись на те, що згідно договору банківського рахунку № 4944 від 13 березня 2014 року відповідач відкрив йому рахунок, як клієнту в євро та зобов"язувався надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов договору, правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в ПАТ "Укрсоцбанк" та вимог чинного законодавства. 13 березня 2014 року ним було внесено на вказаний рахунок 40000 євро і доручено відповідачу здійснити перерахування цих коштів в республіку Ірландія для бенефіціара ОСОБА_2. 20 березня 2014 року на відкритий ним рахунок було повернуто без виконання перераховані для ОСОБА_2 кошти, однак із суми повернутих 40000 євро на рахунок було зараховано лише 10833,36 євро, а з решту коштів відповідач здійснив примусовий продаж валюти, яка перевищує 150000 грн., посилаючись при цьому на постанову НБУ № 453 від 14 листопада 2013 року " Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов"язкового продажу надходжень в іноземній валюті". Вважає, що відповідач безпідставно провів продаж частини його коштів в розмірі, що перевищує еквівалент 150000 грн. та в наступному видав йому замість повернутих коштів в євро 411562,50 грн., чим спричинив йому збитків в розмірі 273926,46 грн., які він просить суд стягнути з відповідача, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов"язання, а тому зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме просить суд стягнути з відповідача 110392,37 грн. - інфляційних витрат та 8938,26 грн. - три проценти річних.

В судове засідання позивач не з"явився, однак подав 31.01.2017 року в адресу суду присьмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача в його користь кошти в розмірі 135850,04 грн., виходячи з курсу Євро НБУ станом на дату розрахунку 27.01.2017 року, що становив ( 29,12 грн.).

В судовому засіданні законний представник позивача - адвокат ОСОБА_3, позовні вимоги в частині його розміру уточнив та просить суд стягнути з відповідача на користь його довірителя кошти в розмірі 122569,67 грн., виходячи з курсу Євро НБУ, який станом на день розгляду даної справи в суді -18.05.2017 р. становить - 29,37 грн., В обгрунтування чого, зазначив, що отримати належні позивачу кошти останній зміг отримати в банку лише 20 травня 2014 року, у зв"язку з несвоєчасним проінформуванням його та отримавши суму коштів в розмірі 409882,17 грн. через незаконні дії банку та різке знецінення курсу національної валюти станом на 09.04.2014 року він міг купити лише 249992,82 євро ( комерційний курс ПАТ "Укрсоцбанк" продажу готівкового євро - 16,40 грн./євро). Тобто, відповідач списав з рахунку позивача 40000 євро переказу , який не було завершено, а повернув на рахунок позивача незаконно конветувавши частину грошових коштів в гривню та видав останньому кошти в сумі 35826,46 євро ( 10833,64 + 24992,82) замість 40000 євро, таким чином заподіявши його довірителю реальних збитків в розмірі 4173,54 євро, що станом на день розгляду даної справи в суді -18.05.2017 року становить 122569,67 грн., згідно курсу Євро НБУ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 122569,67 грн..

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" - ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги не визнав вважає їх безпідставними та недоведеними в задоволені яких слід відмовити в обгрунтування чого надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що в діях ПАТ "Укрсоцбанк" відсутні такі елементи, як протиправна поведінка та вина, оскільки повернення коштів позивачу відбулося з ініціативи іноземного банку " Ulster Bank", через невірно зазначені реквізити платежу самим платником, за що законодавством України покладена відповідальність на останнього. Зарахування ж частини повернутих коштів на рахунок платника в гривневому еквіваленті здійснено ПАТ "Укрсоцбанк" на виконання нормативно - правового акту Національного банку України ( постанови НБУ № 453 від 14.11.2013р.), який є обов"язковим для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб ввідповідно до ст. 56 ЗУ "Про Національний банк України".

Крім цього, щодо посилань позивача на те що банк, що обслуговує платника протягом п"яти робочих днів після зарахування на кореспондентський рахунок коштів повернутих банком отримувача за переказом, який не був виплачений у готівковій формі через неявку отримувача, зобов"язаний повідомити плптника про їх повернення, зазначив, що вважає дані посилання хибними, оскільки позивача повідомлялося листом, що дана норма закону застосовується у випадку, якщо переказ не був виплачений через неявку отримувача. Однак, в даному випадку переказ не було виплачено з вини платника.

Також, зазначив, що вважає хибними посилання позивача про те, що він дізнався про поверненя коштів лише 09.04.2014 року, оскільки позивачу було відомо про повернення коштів значно раніше ( навіть враховуючи п"ятнадцятиденний термін).

Щодо, посилань позивача на предмет позову, як на збитки, спричинені курсовою різницею євро до гривні відповідно до встановленого курсу ПАТ "Укрсоцбанк", зазначив, що кошти в розмірі 409882,17 грн. зараховані на поточний рахунок позивача 20 березня 2014 року, а зняті (списані) з поточного рахунку 20 травня 2014 року, а тому не зрозуміло чим керувався позивач, обираючи дату курсу Євро НБУ станом на день розгляду даної справи в суді -18.05.2017 року, а тому він просить суд в задоволенні даного позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що в задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ПАТ "Укрсоцбанк", виконуючи платіжне доручення № 1 від 13.03.2014 року ОСОБА_1, здійснило міжнародний переказ в сумі 40000 євро до Ulster Bank (Ірландія) через банк - посередник ( ING Bank N.V., Амстердам, Нідерланди), за допомогою міжнародної міжбанківської системи SWIFT. Отримувач платежу ( бенефіціар) - ОСОБА_2.

19 березня 2014 року кошти в розмірі 39965 євро ( 35 євро комісії відрахував банк- посередник) були повернені іноземним банком, що підтверджується вихідним повідомленням SWIFT. Дані кошти були зараховані на банківський рахунок № 0012.

Причина повернення коштів, яка зазначена у вищезазначеному повідомленні: "BENE BANK NO SORT CODE QUOTED", що означає " не зазначений ( або відсутнє посилання на, або не цитується) "SORT CODE" банк бенефіціара".

Також, судом встановлено, що 20 березня 2014 року кошти в розмірі 10833,36 євро із вищезазначеного банківського рахунку зараховані на поточний рахунок ОСОБА_1 № 4944, відкритий в євро у ПАТ " Укрсоцбанк" та здійснено на міжбанківському валютному ринку України обов"язковий продаж коштів у розмірі 29131,64 євро ( по курсу ПАТ " Укрсоцбанк" 14,07грн. за 1 євро), в результаті чого вийшла сума в розмірі 409882,17 грн., яка була зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 № 4907, відкритий в гривнях у ПАТ " Укрсоцбанк", що підтверджується виписками з поточних рахунків ОСОБА_1, що є в матеріалах справи.

Судом встановлено, що кошти в розмірі 10833,36 євро знято з поточного рахунку позивача частинами з 28.04.2014 р. по 16.05.2014 р., відповідно до постанови НБУ № 172 від 28.03.2014 року та №245 від 29.04.2014 року, якими визначалося, що уповноважені банки зобов"язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Кошти в розмірі 409882,17 грн., було знято з поточного рахунку позивача одним платежем 20 травня 2014 року.

Таким чином судом встановлено, що вини ПАТ "Укрсоцбанк" у поверненні позивача оштів іноземним банком немає, оскільки у відповідності до п.33.2 ст.33 ЗУ "Про платіжні системи та перекази кошти в Україні" платник несе відповідальність за інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Згідно ст. 8 Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в ПАТ "Укрсоцбанк", затверджених рішенням правління банку від 24.07.2007 р., які є невід"ємною частиною Договорів банківського рахунку, укладених із позивачем від 13.03.2014 року за № 4907 та за № 4944, банк не несе відповідальність за невиконання платіжного доручення, виконання якого здійснювалося через іноземний банк, та не було прийняте таким банком до виконання з причини невідповідності платіжного доручення нормам чинного законодавства країни знаходження такого банку, або якщо такий платіж віднесений до заборонених.

Згідно постанови Національного банку України від 04.02.1998 року №34 "Про затвердження Класифікатора іноземних валют" євро належить до 1 групи класифікатора із цифровим кодом валюти 978 та літерним кодом EUR.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку позивача № 4944 (євро) за 20.03.2014 року, офіційний курс НБУ станом на 20 березня 2014 року становив 1379,8635 грн. за 100 євро. Еквівалент сумі 10833,36 євро складав у гривнях 149485,58 грн., тобто, сума 10833,36 євро не перевищувала в еквіваленті 150000 грн.. Решта повернутих коштів підлягала обов"язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповід вчинв вірно, здійснивши обов"язковий продаж частини повернених коштів позивачу, оскільки такі його дії відповідали вимогам діючої на той час постанови НБУ №453.

Суд, не приймає до уваги посилання позивача, щодо визначення предмету позову, як збитків, спричинених курсовою різницею євро до гривні відповідно до встановленого курсу ПАТ "Укрсоцбанк", при цьому зазначивши суму збитків в розмірі 122569,67 грн., як гривневий еквівалент 4173,54 євро, які в свою чергу виникли як різниця між 40000,00 євро та 35826,46 євро, остання на твердження позивача,є сумою внаслідок складання 10833,64 євро та 24992,82 євро, яку на думку позивача він міг купити в ПАТ "Укрсоцбанк" станом на 09.04.2014 року за 409882,17 грн., оскільки позивачу було відомо про повернення коштів значно раніше ( навіть враховуючи п"ятиденний термін), що зокрема підтверджується заявою поданою позивачем на адресу начальника Бережанського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" від 24.03.2014 року, а також випискою з поточного рахунку ОСОБА_6 № 4907, що є в матеріалах справи, з якої вбачається, що кошти в розмірі 409882,17 грн. були зараховані на поточний рахунок позивача 20 березня 2014 року, а зняті (списані) з поточного рахунку 20 травня 2014 року.

Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв2язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

У відповідності із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах вина відповідача не доведена, а сам по собі позов позивача є безпідставним в задоволенні якого слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 1,3,10,11, 57, 60, 208-209, 213-215,218,221,223 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166 ЦК України, п.33.2 ст.33 ЗУ "Про платіжні системи та перекази кошти в Україні",ст.8 Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в ПАТ "Укрсоцбанк",постановою Національного банку України від 04.02.1998 року №34 "Про затвердження Класифікатора іноземних валют", постановами НБУ № 172 від 28.03.2014 року та №245 від 29.04.2014 року, постановою НБУ №453, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 ОСОБА_7 "Укрсоцбанк" про стягнення збитків в розмірі 122569.67 грн. - відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд, Тернопільської області протягом 10 діб з моменту його проголошення.

Суддя В.І.Шміло