Ухвала

іменем україни

5 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про передачу майна в заклад та звернення стягнення, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 червня 2008 року між ним та ОСОБА_5 було укладено кредитно-заставний договір №VIW3А800000445, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 21 174,58 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 11 червня 2013 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором ОСОБА_5 зобов'язався передати в заставу банку транспортний засіб марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належав йому на праві власності. Однак свої зобов'язання за кредитно-заставним договором ОСОБА_5 не виконав, кредитні кошти не повернув, автомобіль в заставу банку не передав. Натомість їм стало відомо про те, що за наявності перебування автомобіля під заставою та за відсутності їхньої згоди, як заставодержателя, ОСОБА_5 продав вказаний автомобіль ОСОБА_4

У зв'язку з цим ПАТ КБ «Приватбанк» просило вилучити у ОСОБА_4 та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави, а саме: транспортний засіб марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу, а також комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2008 року № VIW3А800000445 у сумі 140 708,03 доларів США, що еквівалентно 3 544 435 грн 39 коп., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 лютого 2017 року, позов задоволено.

Передано в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_4, належного йому на праві власності предмету застави, а саме: транспортного засобу марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, а також комплекту ключів та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу (технічний паспорт).

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2008 року № VIW3А800000445 у сумі 140 708,03 доларів США, що еквівалентно 3 544 435 грн 39 коп., звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки «SKODA» модель «SUPERB CLASSIK», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу».

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявленого ПАТ КБ «Приватбанк» позову, оскільки останнє має право на задоволення своїх вимог за кредитно-заставним договором від 12 червня 2008 року № VIW3А800000445 за рахунок предмета застави, який на даний час знаходиться у відповідача.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: