У Х В А Л А

03.07.2017 Справа №607/8060/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення факту належності йому диплома про закінчення Бучацького радгоспу-технікуму по спеціальності ветеринарія Э-І №105073 від 25 лютого 1976 року, реєстраційний номер 780/76.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зазначені вимоги закону в заяві ОСОБА_1 не дотримані, оскільки:

-в заяві не вказано, з якою метою заявник звертається до суду. Зазначено лише, що під час оформлення та розрахунку пенсійного забезпечення можуть виникнути труднощі у звязку із допущеною помилкою в дипломі про здобуття вищої освіти Э-І №105073 від 25 лютого 1976 року, реєстраційний номер 780/76, де прізвище заявника вказане «Кирику», замість «Кірику»;

-не зазначено доказів того, що диплом про здобуття вищої освіти Э-І №105073 від 25 лютого 1976 року, реєстраційний номер 780/76 видавався саме ОСОБА_1;

-не долучено довідку про неможливість відновлення втрачених документів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Однак, у заяві ОСОБА_1 заінтересованих осіб у справі не зазначено.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Таким чином, беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 за своїм змістом та формою не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120, 258 ЦПК України, заявнику слід надати строк для виправлення зазначених недоліків.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, залишити без руху і надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_2