Справа № 697/870/17
№ пров. 2/697/455/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він, ОСОБА_5, являється власником квартири за адресою вул. Шевченка, 19/59, м. Канів, Черкаської області, що підтверджується копією технічного паспорту та договору дарування від 06.03.2002 року. В даній квартирі зареєстровані також колишня дружина ОСОБА_3, її неповнолітня дочка ОСОБА_6, його син ОСОБА_7, його дружина ОСОБА_8 та її син ОСОБА_9. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 відповідач проживає окремо. Починаючи з 09.07.2014 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується Актом КП «ЖЕК». Тягар утримання майна та сплати комунальних послуг за всіх зареєстрованих осіб сплачує він. Протягом тривалого терміну він не працює у звязку із станом здоровя. Одже у нього відсутні кошти для виконання обовязків відповідача по сплаті комунальних послуг. Вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, так як вона не проживає в данному приміщенні понад 1 рік. В добровільному порядку відповідач не знялася з реєстраційного обліку, що і змушує його звернутись до суду з вимогою про визнання її такою, що втратила право користування його житлом. Просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, квартирою № 59 в будинку № 19 по вул. Шевченка в м. Каневі, Черкаської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити, пояснила, що не мала змоги проживати в даній квартирі, оскільки були створені несприятливі умови спільного проживання та в подальшому позивач ОСОБА_5 виставив її речі з квартири та змінив замки, чим змусив її з двома малолітніми дітьми шукати іншу квартиру, яку вона орендує.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, наведених в письмових запереченнях, які додані до матеріалів справи, в задовленні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, вивчивши матеріали справи, заперечення та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 набув право власності на квартиру в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 06.03.2002 року, зареєстрованому в реєстрі за № 493 (а.с.5).

Відповідно до довідок від 01.02.2017 року виданих виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області встановлено, що в АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_8 (а.с.7-8).

Відповідно до акту фактичного проживання осіб від 20.12.2016 року № 701, засвідченого майстром КП «ЖЕК» вбачається, що мешканці житлового будинку № 19 по вул. Шевченка в м. Каневі, Черкаської області, а саме: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 засвідчили, що ОСОБА_5 з 15.10.2002 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 22.04.2015 року фактично проживають в квартирі № 59. Зареєстрована ОСОБА_3 фактично не проживає в квартирі № 59 з 05.07.2014 року по даний час. Проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до копій актів від 09.09.2014р., 10.11.2014р., 12.01.2014р., 23.03.2015р., 03.06.2015р., 13.07.2015р., 08.12.2015р. встановлено, що мешканці житлового будинку № 19 по вул. Шевченка в м. Каневі засвідчили, що в АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_5; а ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6 з 09.07.2014 року в даній квартирі не проживають.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що при спільному проживанні після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникали постійні сварки, що негативно впливало на психічний стан дітей. Також встановлено, що позивачем було змінено в квартирі замки і відповідачка не мала змоги потрапити до житла.

Також, встановлено, що 06.05.2015 року ОСОБА_3 зверталася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_5 про визнання права на проживання та користування квартирою і підсобними приміщеннями та вселення, проте під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрував у спірній квартирі сторонніх осіб по відношенню до сімї ОСОБА_3, тому вона заявила клопотання про залишення позову без розгляду.

Досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать про поважність причини не проживання за місцем реєстрації ОСОБА_3 та пояснюється субєктивними причинами, які не можуть залежати від неї.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовним вимог в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у звязку з тим, що не проживає понад один рік.

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з поважних причин: власник зареєстрував у квартирі свою нову дружину та її дитину, змінив замки, що унеможливлює вільно без перешкод користуватися нею житловим приміщенням.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_13

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/870/17.

Головуючий Г . С . ОСОБА_13