Справа №442/2646/17
Провадження №2-о/442/66/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.,

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, за участю заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької райдержадміністрації про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ :

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій з уточнення заявлених вимог просить визнати безвісно відсутнім свого цивільного чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, з яким вони проживали у фактичних шлюбних відносинах у с.Верхні Гаї Дрогобицького район Львівської області по вул. Нова, 5. До цього часу він проживав ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьки його померли. 03 квітня 2013 року він пішов з дому і більше не приходив. З цього часу від нього немає ніяких відомостей. З даного приводу вона звертались до поліції, однак місце його перебування не виявлено. Вона також зверталась до суду з позовом про стягнення з останнього аліментів, однак рішення про стягнення аліментів не виконується, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 25.12.2013 року боржника ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Заявниця та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі та просила її задоволити.

Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької райдержадміністраціїв судове засідання подало письмову заяву, у якій зазначили про можливий розгляд справи без їх участі та ухвалення рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 3ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, є цивільним чоловіком заявниці, батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (ОСОБА_2 І-СГ № 299136) і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. У квітні 2013 року він пішов із дому і до цього часу не повернувся та про його місцезнаходження нічого невідомо.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення його місцезнаходження ОСОБА_3 зверталася до Дрогобицького ВП ГУ НП України, звідки нею отримано довідку про те, що станом на 23.01.2017 року місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено. Проведеними перевірками по обліках Дрогобицького ВП та ІПС «АРМОР» УІП КП ГУ НП у Львівській області інформації відносно останнього не виявлено.

Зокрема, судом встановлено, що оголосити безвісно відсутнім ОСОБА_5 необхідно заявниці для того, щоб отримувати соціально допомогу на їхню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами заявниці, підтвердили суду факт відсутності позивача за його останнім місцем проживання. Жодних відомостей щодо місця перебування останнього у них немає.

З урахуванням викладених обставин та звернення ОСОБА_3 до органів внутрішніх справ, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування ОСОБА_5 за останнім відомим місцем проживання є у 2013 році, то безвісно відсутнім його слід визнати з 01 січня 2014 року.

Разом з тим, згідно з ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 246, 249, 250 ЦПК України, ст.43 ЦК України суд -

в и р і ш и в:

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - безвісно відсутнім.

Вважати початком перебігу строку безвісної відсутності ОСОБА_5 - 01 січня 2014 року.

У разі одержання заяви особи, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Хомик А.П.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2