Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/3700/17

Провадження № 2/185/2580/17

03 липня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий суддя Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив позбавити батьківських прав відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відношенні позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову вказував, що 10 березня 2001 року у відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилася дитина ОСОБА_1.

31.12.2015 р. помер ОСОБА_4. ОСОБА_2 повністю ухилилася від виконання батьківських обовязків щодо позивача ОСОБА_1. Вихованням, піклуванням та розвитком позивача займалася виключно бабуся позивача ОСОБА_3, тому позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_1.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач подав нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, надав згоду на позбавлення його батьківських прав.

Третя особа: ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову.

Третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зважаючи на подану позивачем заяву про визнання позову, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним.

10 березня 2001 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_1, про що 11.07.2001р. відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 454 (а.с. 5)

Згідно із інформацією, наданою Павлоградською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №8 на сімю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, склад сімї: мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка ОСОБА_5, проживає в республіці Казахстан, батько ОСОБА_4, помер 31.12.2015року, донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 учениця 10 класу Павлоградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8, бабуся ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, пенсіонерка, працює завідуючою здравпунктом №5, ПМЗ. На даний час ОСОБА_1 проживає разом з бабусею ОСОБА_3 в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка піклується про здоровя дитини, її всебічний розвиток. Мати, ОСОБА_2, більше року не робить нічого для задоволення життєво важливих потреб доньки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про її здоровя та всебічний розвиток, ігнорує прохання дитини у вирішенні її матеріальних та духовних проблем. (а.с. 9)

Відповідно до довідки КЗ ЦПМСД ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 ЗОШ №8, перебуває на «Д» обліку у лікаря педіатра з діагнозом: Хронічний пієлонефрит з 29.04.2005. На огляди та планові обстеження мати з дитиною ніколи не зявлялася. Неодноразові запрошення ігнорували. (а.с. 10

Таким чином, з огляду на вищевикладене судом встановлено, що дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешкає разом з третьою особою ОСОБА_3, й перебуває у останнього на утриманні.

Відповідно до висновку від 05.05.2017 р. № 1733/0/2-17 Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України Про охорону дитинства, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно Міжнародної конвенції ООН Про права дитини (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про удитинаовлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити його батьківських прав відносно дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України зазначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Дана норма закріплена і у Законі України «Про охорону дитинства», згідно ч. 4 ст. 12 якого, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обовязку утримувати дітей.

Згідно ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III, ч.3 ст.88, ч.4 ст.169, ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, у відношенні неповнолітньої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 травня 2017 року й до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судові витрати у сумі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640,00 грн (шістсот гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій