АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Писанець В.А.
№22-ц/796/8509/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

07 липня 2017року суддя Апеляційного суду міста Києва Українець Л.Д., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про зобов'язання вчинити певні дії, припинення іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року позов ОСОБА_1 до Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про зобов'язання вчинити певні дії, припинення іпотеки залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом із таких підстав.

До апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону №1774-VIII від 06.12.2016 року) за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року роз'яснено, що Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з двома вимогами немайнового характеру, а саме, зобов'язати Національний банк України вилучити записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про іпотеку та про обтяження, зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» Кашуту Д.Є. укласти з ОСОБА_1 договори купівлі-продажу приміщення НОМЕР_1 та НОМЕР_2. (а.с. 3-6)

У березні 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій, окрім заявлених двох вимог немайнового характеру, просила визнати припиненою іпотеку приміщення НОМЕР_1 та НОМЕР_2. (а.с. 31)

Отже, ОСОБА_1 у грудні 2016 року заявлено дві вимоги немайнового характеру, а у березні 2017 року - ще додатково одну вимогу немайнового характеру.

Згідно із пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону від 08.10.2016 року) за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що на 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

У п. 13, 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року роз'яснено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

У разі якщо позивач на підставі частини другої статті 31 ЦПК збільшив розмір позовних вимог, заявив нові вимоги або до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, у зв'язку з чим збільшилась ціна позову, він відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону № 3674-VI, частини третьої статті 80 ЦПК повинен сплатити до звернення до суду з відповідною заявою несплачену суму судового збору, розмір якого має відповідати ставкам, встановленим пунктом 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Таким чином, за подання позовної заяви з двома вимогами немайнового характеру в 2016 році ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір у розмірі 1102,40 грн (1378 грн * 0,4 * 2 = 1102,40 грн).

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону від 01.01.2017 року) за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначений прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2017 року в розмірі 1600 грн (ст. 7 Закону).

За подання заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 мала доплатити судовий збір у розмірі 640 грн (1600 грн * 0,4 = 640 грн).

Отже, за подання позовної заяви позивач мала сплатити судовий збір у розмірі 1742,40 грн.

110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становить 1742,40 грн * 110% / 100% = 1916,64 грн.

Отже, апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 1916 грн 64 коп. на реквізити Апеляційного суду м. Києва (, р/рахунок: №0010, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО банку: 820019, отримувач коштів: УДКУ у Солом'янському районі м. Києва, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд міста Києва).

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п'яти днів.

Керуючись ст. ст. 121, 295, 297 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.Д.Українець