ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3002/17
провадження № 4-с/753/146/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Горбань С.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», заінтересована особа: боржник ОСОБА_2, на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2017 публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ», стягувач) звернулося до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головкова Ю.В.

На обґрунтування скарги стягувач зазначав, що 01.07.2015 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист №753/22587/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» 2652291,41 грн., який був пред'явлений до примусового виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження.

21.05.2016 державний виконавець відкрив виконавче провадження №51194159, а 04.10.2016 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу стало те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

ПАТ «ПУМБ» вважає, що державним виконавцем Головковим Ю.В. у виконавчому провадженні № 51194159 не було вжито усіх заходів щодо повного та фактичного виконання рішення суду, при цьому порушено вимоги ст. 25, 11, 57, 40, 52 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: стягувачу не направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з чим він був позбавлений права доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; не вжито заходів для встановлення місця проживання боржника; не накладено арешт на автомобіль та усе майно боржника; постанову про розшук автомобіля направлено до органів Національної поліції лише через два місяці після її винесення; державний виконавець не звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України; перевірка доходів боржника проведена лише єдиний раз без її повторення через визначений період часу. Наведеною бездіяльністю та рішенням про повернення виконавчого документа державний виконавець порушив права та інтереси стягувача.

Стягувач просить визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Представник стягувача ОСОБА_4 подала письмове клопотання про розгляд скарги у її відсутність.

Державний виконавець Головков Ю.В. до суду повторно не прибув, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Києва надіслав лист про розгляд скарги без участі державного виконавця.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилася, направлені їй судові повістки повернулися за закінченням терміну зберігання.

Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для розгляду скарги без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали скарги та подані відділом державної виконавчої служби копії матеріалів виконавчого провадження № 51194159, суд встановив такі обставини.

01.07.2015 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/22587/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 солідарно зі ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором загальному розмірі 91260,16 дол. США.

21.05.2016 державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головков Ю.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 51194159, якою встановив боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

В матеріалах виконавчого провадження наявний супровідний лист про направлення копії цієї постанови сторонам виконавчого провадження, проте доказів, що вона дійсно направлялась стягувачу, суду не надано, а відтак доводи ПАТ «ПУМБ» про порушення державним виконавцем вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» заслуговують на увагу.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що після закінчення строку самостійного виконання судового рішення, а саме: 13.06.2016, державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, яку цього ж числа направив на виконання.

За результатами перевірки майнового стану боржника було отримано інформацію про наявність у ОСОБА_2 автомобіля Лексус, 2008 року випуску, після чого 21.06.2016 державний виконавець виніс постанову про оголошення розшуку цього транспортного засобу.

Цього ж числа зазначена постанова була направлена на виконання до органу Національної поліції, а виконавче провадження зупинене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

04.10.2016 виконавче провадження було поновлено у зв'язку з усуненням обставин, які були підставою для зупинення провадження.

Слід зазначити, що матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів на підтвердження усунення обставин, які зумовили зупинення виконавчого провадження, тобто відсутні докази відшукання транспортного засобу, звернення на нього стягнення тощо.

04.10.2016 державним виконавцем Головковим Ю.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію цієї постанови стягувач отримав 03.02.2017, а отже десятиденний строк оскарження ним не пропущений.

Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999,чинній на час вчинення оскаржуваних дій, далі - Закон № 606-XIV) визначено, що виконавчим провадженням є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11, 27 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення…

Згідно ст. 32 Закону № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

За приписом п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дослідженням матеріалів виконавчого провадження встановлено, що державний виконавцем не вживалися жодні заходи щодо забезпечення явки боржника до державної виконавчої служби та встановлення його місця проживання, не було здійснено вихід за зазначеною у виконавчому листі адресою, не було реалізована передбачена законом можливість обмежити боржника у праві виїзду за межі України, а перевірка доходів боржника проведена лише єдиний раз без її повторення через визначений період часу, як це передбачено ст. 52 Закону № 606-XIV.

За таких обставин суд дійшов висновку, що при здійсненні виконавчих дій державним виконавцем не були вжиті усі необхідні та можливі заходи, спрямовані на відшукання майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а відтак постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена необґрунтовано, без передбачених ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV підстав.

Неправомірною бездіяльністю та рішенням державного виконавця порушено права та законні інтереси стягувача ПАТ «ПУМБ», які підлягають захисту шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи, що ст. 51 Закону № 606-XIV чітко визначено алгоритм дій державного виконавця у разі скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вимоги скарги в частині зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження є зайвими і задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ПУМБ» задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головкова Ю.В. у виконавчому провадженні № 51194159 щодо невжиття усіх передбачених законом заходів по розшуку майна боржника.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Головкова Ю.В. від 4 жовтня 2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в рамках виконавчого провадження № 51194159.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: