Справа № 444/1324/17
Провадження № 2/444/727/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

з участю секретаря Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бишківської сільської ради Жовківського району, третя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, який зведено його тіткою ОСОБА_2, яка померла 17.01.1989 року, що стверджено свідоцтвом про смерть П-СГ № 436277 виданим Бишківською сільською радою. На день її смерті господарство відносилося до колгоспного типу двору, головою якого була тітка на день смерті, а станом на 30.06.1990 року він вже один проживав в будинку, що стверджено витягом з погосподарської книги Бишківської сільської ради та він був вже єдиним власником.

Зазначає, що тітка турбуючись, щоб він міг набути право на будинок, при житті склала заповіт, яким все майно заповіла йому. Заповіт 23.10.1988 року посвідчила в Бишківській сільській раді.

Крім цього зазначає, що приводу спадкування після смерті ОСОБА_2 він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 542/2016, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину із-за відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця та усно розяснено, що станом на 30.06.1990 року тітка вже не була головою двору в звязку із смертю і спадщина відкривається після смерті останнього члена двору, а в дворі станом на 30.06.1990 року залишився проживати він один, що стверджено випискою з погосподарської книги Бишківської сільської ради, а тому він має право на будинок.

Вказує, що згідно діючого на той час законодавства вже його право власності на майно двору було зареєстровано в погосподарській книзі. Просить задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явились, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак Бишківською сільською радою та Жовківською державною нотаріальною конторою надіслано листи про розгляд справи у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи в їх відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази,якими обґрунтовувалися позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

З виписки із погосподарської книги Бишківської сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року в будинку в с. Лущики по вул. Шевченка 7 Жовківського району проживав ОСОБА_1 один.

З копії свідоцтва про смерть серії П- СГ № 436277 виданого Бишківською сільською радою вбачається, що ОСОБА_3С, померла 17.01.1989 року.

З виписки із погосподарської книги Бишківської сільської рали вбачається, що господарство в с. Лущики по вул. Шевченка 7 відносилося до колгоспного типу двору, головою якого була - ОСОБА_2, членом двору - ОСОБА_1

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України №13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав ,а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року ,право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Отже після смерті ОСОБА_2 в будинку залишився проживати позивач, який і був також членом двору, а отже не втратив права на частку майна, а оскільки після смерті ОСОБА_2, спадщина не відкрилася,тому що останнім членом був ОСОБА_1, який і має право на будинок в цілому.

Діючою до 1990 року постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах.

Відповідно до Вказівок про порядок ведення погосподарських книг, двір станом на 30.06.1990 року вже вважався робітничим, оскільки позивач не був членом колгоспу. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Отже ОСОБА_1 і є власником будинку, право на який може зареєструвати лише на підставі рішення суду, оскільки з 2013 року змінено порядок реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до копії техпаспорта виготовленого Червоноградським загальна площа будинку в с. Лущики по вул. Шевченка 7 становить 67.4 кв.м, житлова 50.9 кв.м, допоміжна 16.5 кв.м з господарськими будівлями.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст.16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІ ШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок в с, ОСОБА_2 по вул. Шевченка, 7 Жовківського району Львівської області, загальною площею - 67.4 кв.м, житловою - 50.9 кв.м, допоміжною - 16.5 кв.м з господарськими будівлями.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи,які брали участь в справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення ,можуть подати скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мікула В. Є.