Провадження № 2/760/3999/17
В справі № 760/7569/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-я особа: Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Посилається в позові на те, що вона є дочкою померлої, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1.

Після смерті матері вона звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в видачі Свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач та 3-я особа своїх представників до суду не направили, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Подали до суду письмові пояснення, в яких при вирішенні спору поклаються на розсуд суду та просять розглядати справу в відсутності своїх представників.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина.

До складу спадкового мйана входить, у тому числі, квартира АДРЕСА_1.

Факт спорідненості позивачки з померлою підтверджується її Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 19 квітня 1974 року відділом ЗАГС Жовтневого р-ну м.Києва.

/ а.с.5, 6 /

22 червня 2015 року, тобто у визначений законом строк, позивачка звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

29 грудня 2014 року померла склала заповіт, яким заповідала належну їй квартиру АДРЕСА_1 позивачці та ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

27 серпня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою, якою відмовилися від спащини на користь позивачки.

Постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 22 березня 2017 роу було відмовлено в видачів позивачці свідоцтва про парво на спадщину в зв»язку з ненаданням документа, що посвідчує право власності померлої на квартиру.

З листа Київського міського бюро технічної інвентаризації НОМЕР_2 від 12 квітня 2016 року вбачається, що на підставі Свідоцтва про право власності, виданого КМБТІ від 30 липня 1996 року, Розпорядження Київської міської державної адміністрації №946 від 20 червня 1996 року, рішення Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів №672 від 29 червня 1987 року, довідки ЖБК «Молодіжний» №998 від 03 липня 1996 року, зареєстрованої Бюро 30 липня 1996 року, за реєстровим №390/31443, померлій ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1.

/ а. с. 7 - 8 /

Таким чином, належність спірної квартири померлій на праві власності сумнівів не викликає.

Представник позивачки у судовому засіданні пояснила, що у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на квартиру позивачка позбавлена можливості в позасудовий спосіб оформити права на спадкове майно.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка у встановлений законом строк звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, за її заявою була відкрита садкова справа, тобто за умовами закону прийняла спадщину після смерті матері.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та їх задоволення.

Керуючись ст. ст.15,16, 1216 - 1218, 1223, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, ст. ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: