Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/441/17

Провадження №2/377/202/17

04 липня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Ахутіній А.А., з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

7 червня 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідачки з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 листопада 2014 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 170, обґрунтовуючи його тим, що спільне проживання і ведення спільного господарства між ними припинено, фактично сім'я розпалася і шлюб не може бути збережений.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснивши суду, що спільно не проживають близько півроку і шлюб зберегти неможливо. Оскільки дітей у них немає, то він у січні 2017 року надіслав відповідачці письмову пропозицію про подання до органу реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про розірвання шлюбу, але вона не дала на неї конкретної відповіді, у зв'язку з чим він змушений був звернутися до суду.

Відповідачка позов визнала і погодилася з тим, що зберегти шлюб неможливо. Суду пояснила, що можна було розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану і не звертатися до суду, однак позивач з нею не порозумівся і подав позов до суду, що потягло судові витрати, які вона у зв'язку з цим відшкодовувати не хоче.

З матеріалів справи з'ясовано, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 січня 2017 року ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Новосибірську, Російська Федерація, громадянин України і ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Нова Красниця Чорнобильського району Київської області, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 11 листопада 2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 170. Прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу не змінювались. Місце реєстрації шлюбу - Славутицький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Подружжя спільних дітей не має, спільно не проживає з січня 2017 року.

У січні 2017 року позивач надіслав відповідачці письмову пропозицію про визначення часу подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, інакше він змушений буде звернутися до суду і просив повідомити його про результати розгляду його пропозиції.

Відповідачка підтвердила у судовому засіданні отримання письмової пропозиції і пояснила, що вона працює по вахтам, з нею проживає дитина від першого шлюбу і це ускладнювало подання спільної заяви про розірвання шлюбу. Крім того, позивач сам пропонував їй подати заяву після того, як дитина поїде на відпочинок по путівці.

Позивач проти цього заперечував і стверджував, що у відповідачки було достатньо часу для подання спільної заяви і поїздка дитини по путівці на відпочинок не була пов'язана з поданням заяви і не перешкоджала її поданню.

Оцінюючи ці доводи та заперечення, суд вважає правильним погодитися з правом позивача подати позовну заяву до суду, оскільки відповідачка не дала йому конкретної відповіді на пропозицію подати спільну заяву про розірвання шлюбу у порядку ст. 106 СК України, з дня отримання якої і до дня звернення до суду минуло багато часу.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд бере до уваги, що відповідачка позов по суті визнала і підтвердила, що шлюб зберегти неможливо.

Сторони підтвердили в судовому засіданні, що спільне проживання і ведення спільного господарства припинені.

Ці обставини свідчать про те, що між подружжям припинились відносини, притаманні сімейним і тому подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них.

Виходячи з цього, суд погоджується з тим, що позов необхідно розірвати.

Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 11 листопада 2014 року згідно актового запису № 170.

Прізвища подружжя залишити без змін.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі її подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел