№2/756/202/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Лісовенко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обгрунтовує наступним, а саме 17.08.2014 року він для задоволення власних побутових потреб уклав з ТОВ «Автокредит плюс» договір фінансового лізингу № 2К00АІ шляхом складання відповідної заяви про приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу, який розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «Автокредит плюс» в мережі інтернет за веб-адресою: www.planetavto.com.ua. 14.10.2014 року Лізингодавець за договором фінансового лізингу та Лізингоодержувач підписали специфікацію та Акт приймання передачі до Договору фінансового лізингу, за яким Лізингодавець передав, а Лізингоодержувач прийняв у лізинг предмет лізингу, а саме автомобіль Mitsubishi Grandis універсал, 2006 р.в., Крім того, був підписаний окремий Акт приймання-передачі вищевказаного автомобіля, де передаючою стороною було вказано АКБ «Приватбанк». Також, 14.10.2014 року сторонами договору фінансового лізингу було підписано Графік сплати лізингових платежів. На виконання договору фінансового лізингу та графіку сплати лізингових платежів Лізингоодержувачем ОСОБА_1 було здійснено оплату на загальну суму 66130 грн. У зв'язку зі сплатою лізингових платежів не у відповідності до Графіку сплати лізингових платежів, йому було направлено від АКБ «Приватбанк» листи з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 122159,11 грн., де було вказано, що він має заборгованість перед АКБ «Приватбанк» за кредитним договором №ZR00A! від 17.08.2015 року та надав під заставу кредиту автомобіль. Однак вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки за таким номером та датою він уклав договір фінансового лізингу з ТОВ «Автокредит плюс» та отримав автомобіль у лізинг, а з АКБ «Приватбанк» такого чи подібного кредитного договору не укладав та кредиту від АКБ «Приватбанк» не отримував. Однак, працівники АКБ «Приватбанк» неодноразово телефонували та вимагали повернення автомобіля. Будучи введений в оману ТОВ «Автокредит плюс» та АКБ «Приватбанк» він повернув предмет лізингу, про що складено відповідний акт від 29.04.2015 року. Отже, з 29.04.2015 року він користування предметом лізингу не здійснює в зв'язку з поверненням предмету лізингу. Оскільки 29.04.2015. предмет лізингу було повернуто у володіння Лізингодавця та користування ним він не здійснює, то на підставі ст. 7 Закону /країни «Про фінансовий лізинг» договір лізингу фактично припинив свою дію в зв'язку з відмовою від нього сторін. Оскільки предмет лізингу у власність його не перейшов, а був повернутий Лізингодавцю, то останній зобов'язаний повернути йому ту частину лізингових платежів, яка складає відшкодування частини вартості предмету лізингу, тому що їх отримання Лізингодавцем є безпідставним. Отже, підлягає поверненню сума сплачених ним лізингових платежів за вирахуванням відсотків за користування предметом лізингу та комісії за проведення щомісячного моніторингу, які мали бути сплачені на дату повернення предмету лізингу. Таким чином, відповідачі мають повернути наступну суму. Розмір сплачених лізингових платежів станом на 29.04.2015. за вирахуванням: - відсотків за користування предметом лізингу (сума належних до сплати відсотків за користування предметом лізингу станом на 29.04.2015 згідно графіку лізингових платежі); - комісії за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу (сума належної до сплати комісії за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу станом на 29.04.2015 згідно графіку лізингових платежі). Отже, підлягає поверненню 66130,00 - (2549,13 + 1863,39+1910,85 + 1894,67+1696,85+1858,44) 485,55 + 354,93+363,97+360,89+323,21 + 353,99) - 66130,00 грн. - 11773,33 грн. - 2242,54 = 52114,13 грн. В липні 2015 року він звернувся до ТОВ «Автокредит плюс» та АКБ «Приватбанк» з письмовою вимогою про повернення йому вищевказаної суми. Однак, отримав від ТОВ «Автокредит плюс» відмову. АКБ «Приватбанк» на лист не відповів.

Просив суд стягнути на свою користь з ТОВ «Автокредит плюс» та ПАТ КБ «Приватбанк» солідарно 52114 гривень 13 коп.

У подальшому позивачем збільшено свої позовні вимоги. Так, відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг". До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю- продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Просив стягнути на свою користь з ТОВ «Автокредит плюс» та ПАТ КБ «Приватбанк» солідарно 66130 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідачі про місце та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

17.08.2014 року позивач своєю заявою про приєднання до публічного договору №ZR00A!, якою він на підставі ст. 634 ЦК України дає свою згоду на приєднання до Публічногго договору про надання фінансового лізингу на умовах визначених Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному сайті www.planetavto.com.ua. З моменту підписання ним заяви та прийняття її ТОВ «Автокредит плюс», сторони набувають прав та обов'язків, визначених договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання). Так, за цим договором ТОВ «Автокредит плюс» передає ОСОБА_1 в лізинг предмет лізингу - Mitsubishi Grandis універсал, 2006 р.в., вартість 155500 грн., строк лізингу - 60 місяців. Щомісячні платежі, та порядок їх сплати: щомісячно, згідно графіку, та включають в себе: - платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу; відсотки за користування предметом лізингу; - відсотки за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу. Період спалти з 24 по 28 число кожного місяця. Додатком №1 до договору визначена специфікація автомобіля, а додатком №2 встановлено графік платежів за договором.

14.10.2014 року за актом прийому-передачі автомобіля, за яким було передано ОСОБА_1 автомобіль Mitsubishi Grandis універсал, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1.

29.04.2015 року складено акт повернення предмету лізингу, за яким залишок заборгованості за договором №ZR00A! складає - 116462 грн., автомобіль добровільно передано ОСОБА_1 - ПАТ КБ «Приватбанк».

23.05.2016 року між сторонами укладено договір фінансового лізингу №004451, відповідно до якого предметом фінансового лізингу є транспортний засіб, а саме «Toyota Corolla», комплектація - Style, об'єм двигуна - 1.6, тип КПП - АТ, привід - 4х2, специфікація предмету лізингу була самостійно та свідомо обрана позивачем та в повній мірі відповідає його вимогам. Відповідач бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування позивачу.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

За Публічним договором про надання фінансового лізингу, до якого приєднався позивач, Лізинодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі на відшкодування витрат Лізингодавця, пов'язаних з виконанням договору.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України).

За положеннями ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Так, статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Однак, стаття 799 ЦК України знаходиться в Параграфі 5 «Найм (оренда) транспортного засобу» Глави 58 «Найм (оренда)», в той час як Параграфом 1 «Загальні положення про найм (оренду)» Глави 58 «Найм (оренда)» статті від 759 по 786 не передбачено вимог щодо форми договору та тим більше його обов'язкового нотаріального посвідчення.

Крім того, стаття 806 ЦК України міститься в Параграфі 6 Глави 58 «Найм (оренда)».

За таких обставин, відсутні підстави вважати договір фінансового лізингу укладений між сторонами недійсним та застосовувати наслідки недійсності, які передбачені ч. 1 ст. 216 ЦК України. З цих же підстав, суд відступає від правової позиції Верховного суду України, яка викладена у постанові Верховного суду України від 18.01.2017 року №6-648цс16.

Крім того, за ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

За інформацією ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Автокредит плюс» за позивачем станом на 28.04.2015 року заборгованість позивача складала 122159,11 грн.

Таким чином, єдиною підставою для повернення платежів позивачу є прострочення передачі лізиногодавцем предмету лізингу, позивачем повернуто предмет лізингу, оскільки ним неналежним чином виконувались умови договору фінансового лізингу, а тому відсутні підстави для повернення лізингових платежів ОСОБА_1

З викладеного, ст.ст. 1-11, 15, 60, 61, 74-77, 88, 169, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов