АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

13 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 13 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні дитини,треті особи: служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації і орган опіки та піклування Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації ,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до відпові-дачки. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 перешкоджає йому у спілкуванні з їх спільною дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та визначити спосіб його участі в вихованні дочки: кожна п'ятниця, субота та неділя, починаючи з 17:00 год. п'ятниці до 19:00 год. неділі на території фактичного проживання батька; кожного вівторка з 18:00 год. до 20:00 год.; кожного четверга з 18:00 год. до 20:00 год.; в дні народження позивача з 16:00 год. 13 березня до 20:00 год. 14 березня; в дні народження дочки з 16:00 год. 22 лютого до 20:00 год. 23 лютого, кожен непарний рік; у разі знаходження дитини в стаціонарному медичному закладі, санаторії, профілакторії, лікарні і т. п. на весь період перебування в ньому; у разі хвороби дитини і знаходження її в цей період в помешканні відповідача, що припадає на момент зустрічі з ним батька, компенсувати втрачений час спілкування іншими днями, за погодженням з батьком дитини. Дозволити ОСОБА_2 два рази на рік, забезпечувати спільний з дитиною відпочинок у межах України, а саме літом, строком на один місяць та взимку строком на п'ятнадцять днів. Дозволити безперешкодно встановлювати з дитиною в телефонному режимі або режимі скайп щодня. Дозволити, відвідування дитиною в дні, які визначені, як дні зустрічей, місця проживання позивача. Не перешкоджати позивачеві в забезпеченні дитини відповідними речами, іграшками, розвиваючими іграми, приладдям та аксесуарами, меблями, побутовою технікою, електронікою і т. д.. Зобов'язати відповідачку повідомляти позивача: про місце знаходження медичної установи, в якій перебуває на обліку дитина; про місце знаходження дошкільної загальноосвітньої установи, в якій перебуває дитина; про адресу проживання дитини у випадку її зміни; про будь-які захворювання дитини (поставлений діагноз, для чого на першу вимогу надавати позивачеві для ознайомлення медичну карту дитини); про термін від'їзду та місце перебування дитини за межі м. Києва, шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 днів перед від'їздом (крім днів, коли позивач має бути з дитиною).

ОСОБА_1 подала зустрічний позов в якому зазначала, що спілкування ОСОБА_2 з донькою шкодить нормальному розвитку дитини, у зв'язку із чим просила ухвалити рішення яким обмежити ОСОБА_4 повністю в спілкуванні з дитиною, доки їй виповниться 18 років, без позбавлення батьківських прав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дочкою. Встановлено наступний графік спілкування ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

-першої та третьої п'ятниці кожного місяця з 17:00 год. до 19:00 год., першої та третьої неділі кожного місяця за місцем фактичного проживання ОСОБА_2;

-щовівторка та щочетверга з 18:00 год. до 20:00 год.;

-в день народження ОСОБА_2, з 16:00 год. 13 березня до 20:00 год. 14 березня кожного року;

-в день народження дитини, з 16:00 год. 22 лютого до 20:00 год. 23 лютого кожного непарного року;

-спільний відпочинок у межах України, а саме, влітку строком на один місяць, а саме: з 01 серпня по 31 серпня та взимку строком на 15 п'ятнадцять днів, а саме: з 01 лютого по 15 лютого.

В задоволенні позову в інший частині та у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у первісному позові та задоволенні її зустрічного позову про усунення ОСОБА_2 від спілкування з дитиною до досягнення нею 18 років. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права,неповноту з'ясування обставин,що мають значення для справи та помилковість висновків суду. Зазначає,що судом не надано належної оцінки поданим нею доказам щодо наявності підстав для задоволення її позову. Вважає відмову суду у проведенні судової психолого-псіхіатрічної експертизи неправомірною,а висновок органу опіки та піклування поверховим,наданим без належної перевірки усіх обставин та доказів й таким ,що не є безстороннім.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній.

ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Терещенко О.О. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках від яких мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після припинення цих відносин донька сторін залишилася проживати з матір'ю.

При цьому сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні доньки та визначити час їх зустрічей та спілкування. Між ними існують конфліктні відносини.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом та відмовляючи у задоволенні зустрічного, суд виходив з того, що батько дитини не позбавлений батьківських прав, підстави для відсторонення його від участі у вихованні дитини відсутні,а встановлення часу та місця участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною за графіком згідно висновку органу опіки та піклування є прийнятним та відповідає інтересам дитини.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до частин 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до вимог ст.141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (чч.1, 2ст.159 СК України).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом першої інстанції достовірно встановлено,що між сторонами існують неприязнені відносини й що мати дитини перешкоджає спілкуванню неповнолітньої доньки із батьком,що не заперечувалося ОСОБА_1 й під час апеляційного розгляду справи.

З огляду на таке, суд першої інстанції підставно встановив графік спілкування батька з дитиною, повністю урахувавши висновок органу опіки та піклування Деснянської РДА в м.Києві та рекомендований за цим висновком порядок участі батька у вихованні дитини .

Колегія суддів, виходячи з встановлених обставин справи, рівності прав та обов'язків батьків, враховуючи, що зустрічі дитини з батьком не повинні носити формальний характер, бути достатніми за часом для спілкування батька з донькою, те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька здитиною,вважає , що визначений судом графік спілкування сприятиме налагодженню відносин батька і дитини та відповідає інтересам останньої.

Твердження ОСОБА_1 про те,що під час спілкування з дитиною позивач намагається сформувати у доньки негативне ставлення до неї, як матері та що спілкування з ним, методи його виховання, небезпечні для розвитку дитини не доведені ніякими доказами.

Разом із цим відповідачка перебуває у стосунках з іншим чоловіком, якого за її заохоченням дитина називає батьком, натомість позивача називає «Валерою», що спотворює уяву дитини щодо своїх батьків та впливає на її психоемоційний стан.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки судом першої інстанції наданих відповідачкою висновків психологів щодо доцільності усунення позивача від участі у вихованні дитини не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони ґрунтуються лише на поясненнях наданих самою ОСОБА_1, ніяких співбесід та обстежень батька дитини цими психологами не проводилися.

Питання щодо призначення судової експертизи судом першої інстанції вирішено у відповідності до положень ЦПК України.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 242/1753/16

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 6687 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Грегуль О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.