Справа № 500/2536/17
Провадження № 2/500/2102/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, яким просили визнати за ними, як спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 14.09.2016 року право власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що спадковий житловий будинок не зданий в експлуатацію.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.1982 року посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/4173, належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85.

Також, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/4173, та договору дарування від 07.07.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/3742-43, ОСОБА_5 належали 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85.

Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.06.2017 року за № 885, власниками житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85 є ОСОБА_5 (2/3 частини) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/4173, та договору дарування від 07.07.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/3742-43 та ОСОБА_7 (1/3 частина) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/4173. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами, побудований у 1954 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України обєкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають.

Внаслідок чого, зазначений житловий будинок є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом, який не підлягає до здачі в експлуатацію. Станом на останню технічну інвентаризацію від 20.03.2017 року обєкти самочинного будівництва не виявлено.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467403 від 18.10.2016 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 помер 05.12.2014 року.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42502174 від 18.12.2015 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_7 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 є його мати ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_7, серії ІІ-УР № 047944 від 14.01.1960 року виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_7, що підтверджено записом в будинковій книзі спадкового житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467212 від 15.09.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 14 вересня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85, з якого 2/3 частини належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/4173, та договору дарування від 07.07.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8 в реєстрі за № 2/3742-43, а 1/3 частину якого вона фактично прийняла після смерті сина, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до заповіту від 24.09.2015 року за № 2982, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_5, усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Осіб, які мають право на обовязкову частку згідно ст. 1244 ЦК України незалежно від змісту заповіту немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 18.10.2016 року, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

12.04.2017 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу на імя позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на недоотриману пенсію в розмірі 2601,48 грн.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4І неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 14.09.2016 року право власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 14.09.2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 14.09.2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гоголя, б. 85.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9