Справа №242/2819/17
Провадження №2-о/242/447/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті. Заяву мотивує тим, що 07.05.2017 року у м. Донецьк Донецької області помер його батько ОСОБА_2. У Покровському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, йому було відмовлено у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_2. Крім того, в паспорті заявника вказане прізвище на українській мові «Білоконь», а в паспорті померлого вказане прізвище на українській мові «Бєлоконь». Встановлення факту родинних стосунків та смерті потрібно для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини. Просить встановити факт того, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2, та встановити, що ОСОБА_2, громадянин України, чоловічої статі, який народився 20 липня 1939 року в м. Донецьк Донецької області, помер 07 травня 2017 року у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Україна. Допустити негайне виконання рішення суду, звернути судове рішення до виконання.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа - представник Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили розглянути справи без їх участі.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження І-ИО №302208, виданого 06.02.1975 року, батьком ОСОБА_1, який народився 12.05.1966 року у с. Верхній Згід Алагирського району, прізвище російською мовою зазначено «Белоконь», є ОСОБА_2, російською мовою зазначено «Белоконь Борис Павлович».

Як вбачається з паспорту серії ВС №861892, виданого 16.08.2011 року Ворошиловським РВ ГУМВС України в м.Донецьку на імя ОСОБА_1, який народився 12.05.1966 року у с. Верхній Згід Алагирського району, прізвище, імя та по батькові російською мовою зазначено «Белоконь Евгений Борисович».

Як вбачається з паспорту серії ВС №202652, виданого 23.02.2000 року Ворошиловським РВ УМВС України в м.Донецьку на імя ОСОБА_2, який народився 20.07.1939 року у м.Донецьк Донецької області, прізвище, імя та по батькові померлого російською мовою зазначено «Белоконь Борис Павлович».

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Частина 1 ст. 201 ЦК України передбачає, що ім'я є особистим немайновим благом яке охороняється цивільним законодавством. Крім того, органи державної влади у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав, як зазначено в ч. 1 ст. 273 ЦК України. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. На підставі ст. 294 ЦК України фізична особа має право на ім'я, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене, якщо перекручення було здійснено у документі, такий документ підлягає заміні.

Суд враховує усі досліджені у судовому засіданні докази та докази, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що у судовому засіданні знайшло підтвердження належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1, який народився 12.05.1966 року у с. Верхній Згід Алагирського району, є сином ОСОБА_2, який помер 07.05.2017 року.

Крім того, відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2

Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 1428 від 08.05.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 07 травня 2017 року у Ворошиловському районі м. Донецьк Донецької області Україна, видане органом, який створено всупереч законодавства України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року місто Донецьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Заявник звернувся до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але йому відмовили у видачі свідоцтва, оскільки пред,явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

За правилами ст. 234, п. 8 ч. 1 ст. 256, 257-1 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України; справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України.

Суд, з'ясувавши усі обставини справи, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_2, громадянин України, який народився 20 липня 1939 року в м. Донецьк Донецької області, помер 07 травня 2017 року у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Україна.

Згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, який народився 12 травня 1966 року у с. Верхній Згід Алагирського району, є сином ОСОБА_2, який помер 07 травня 2017 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, громадянин України, чоловічої статі, який народився 20 липня 1939 року в м. Донецьк Донецької області, помер 07 травня 2017 року у Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області Україна.

Рішення в частині встановлення факту смерті - підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя Л. В. Пирогова