Провадження №2/751/1146/17
Рішення

Іменем України

10 липня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про повернення автомобіля,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнив (а.с.30) про зобовязання повернути автомобіль «ЗАЗ-110308-44», 2010 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 30.12.2010 року інваліду війни І групи ОСОБА_3 було надано у користування автомобіль «ЗАЗ-110308-44», 2010 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_1. В наступному даний автомобіль перейшов у користування сину ОСОБА_3 ОСОБА_2 Після смерті 10.10.2015 року ОСОБА_3 автомобіль залишився у користуванні його сина. Зазначає, що автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років залишається іншому члену сімї у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету коштів. В іншому випадку автомобіль повертається або вилучається. Вказує, що після смерті інваліда пройшло вже більше шести місяців, а заява про викуп вищевказаного автомобіля не надходила, тому ОСОБА_2 не скористався правом викупу зазначеного автомобіля і не повернув його до Департаменту.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити повністю, з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак просив звільнити його від сплати судового збору, так як являється інвалідом ІІ групи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного:

Забезпечення інвалідів автомобілями передбачено законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про реабілітацію інвалідів в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення інвалідів спецавтотранспортом регулюється Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999.

Гарантована державою пільга щодо забезпечення спецавтотранспортом надається конкретному інваліду, а не членам його родини.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2010 року інваліду ОСОБА_3 безоплатно було видано автомобіль «ЗАЗ-110308-44», 2010 року випуску, колір червоний марсала, номер кузова НОМЕР_1, вартість якого складає 39 282 грн (а.с.3).

В подальшому, ОСОБА_3 звернувся з заявою про надання дозволу на управління вищевказаним транспортним засобом його сину ОСОБА_2 відповідачу по справі (а.с.6), який останній отримав 01.04.2011 року разом з відповідними документами (а.с.7).

10 жовтня 2015 року ОСОБА_3 помер.

Згідно п.16 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, після смерті ОСОБА_3, автомобіль ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, яким він був забезпечений, повинен бути повернутий до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної адміністрації.

З цією метою, 04.11.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради відповідачу - сину померлого, який фактично користується автомобілем, направлено лист щодо вирішення питання викупу або повернення даного автомобіля, яким був забезпечений його батько ОСОБА_3П.(а.с.8).

Протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 до Департаменту не надходило письмової заяви-згоди від відповідача щодо сплати розрахункової суми для викупу автомобіля або його повернення.

У звязку з чим, листом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 20.04.2016 року повідомлено ОСОБА_2 про необхідність повернути транспортний засіб до 25.04.2016 року (а.с.9).

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ч.1 ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно, в тому числі і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно, в натурі.

За таких обставин, неповернення членами сім'ї ОСОБА_3 вищевказаного автомобіля ЗАЗ-110308-44 прямо порушує інтереси держави та громадян в сфері забезпечення інвалідів автомобілями та фактично позбавляє державу в особі Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації можливості забезпечити автомобілем інваліда, який цього потребує. Крім того, автомобіль придбано для забезпечення інвалідів за кошти державного бюджетного, у зв'язку з чим його не повернення призводить до заподіяння збитків державному бюджету.

Тому, суд, вважає, що позов Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору (а.с.1).

Відповідно до п.9 ч.1ст..5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди 1 та ІІ груп.

Пунктом 35 Постанови №10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

ОСОБА_2, згідно копії посвідчення (а.с. 54) є інвалідом ІІ групи, та відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», має пільги щодо сплати судового збору не залежно від процесуального становища в справі, а тому суд вважає за можливе компенсувати судовий збір в сумі 1 378 грн, який підлягав стягненню по справі з ОСОБА_2, за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 16, 321, 387, 1212 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 p. №999, суд -

Вирішив:

Позов Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про повернення автомобіля задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути автомобіль ЗАЗ-110308-44, 2010 року випуску, колір червоний марсала, номер кузова НОМЕР_1, до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

Судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп компенсувати Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк