Провадження № 22-ц/773/775/17 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря Вергуна Т. С.,

представника стягувача ОСОБА_1,

боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та визнання його таким, що не пред'явлений до виконання без поважних причин, в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та визнання виконавчого листа таким, що не пред'явлений до виконання без поважних причин, відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції боржник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник стягувача ОСОБА_1 апеляційну скаргу боржника не визнав та просив її відхилити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судових рішень.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 6 серпня 2013 року задоволено позов АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно за договором іпотеки, а саме житловий будинок-майстерню в АДРЕСА_1, загальною площею 354,2 кв. м, житловою 193,8 кв. м. і земельну ділянку площею 0,0107 кв. м. в рахунок погашення заборгованості за кредитом у сумі 2 125 005,42 грн. шляхом продажу на прилюдних торгах.

На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 161/11261/13-ц від 12.05.2015 року.

У зв'язку з допущеними описками у тексті рішення суду через необхідність їх виправлення стягувачем було пропущено строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання, тому 2 червня 2015 року банк звернувся в суд з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою суду від 6 липня 2015 року заяву стягувача було задоволено та поновлено пропущений для пред'явлення до виконання строк виконавчого листа №161/11261/13-ц.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

В ході розгляду справи, встановлено, що виконавче провадження в повному обсязі не виконано, що не заперечується і боржником. Підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню діляться на матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) і процесуальні (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа).

З матеріалів справи вбачається, що такі обставини в даній справі відсутні, отже немає підстав для задоволення з вказаних мотивів заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що боржником всупереч ст. 60 ЦПК України не зазначено доказів та не наведено обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий у відповідності до вимог.

Вимога про визнання виконавчого листа таким, що не пред'явлений банком до виконання, не передбачена законодавством, про що зазначив суд в ухвалі.

Норми процесуального права судом першої інстанції не порушено.

На підставі наведеного, давши вірну правову оцінку обставинам справи, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням норм цивільно-процесуального права постановив оскаржувану ухвалу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді