АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/31/17 Номер провадження 22-ц/786/1661/17Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Триголова В.М.

при секретарі Рибак О.О.

за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 Миколавїни - адвоката ОСОБА_4

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати її звільнення з роботи незаконним та поновити її на посаді землевпорядника Тарасівської сільради Гребінківського району Полтавської області, стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та 25 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 01.08.2014 року вона працювала на посаді землевпорядника Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, а 21.12.2016 року була звільнена із займаної посади згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Вважає своє звільнення незаконним та безпідставним, оскільки протягом 2014-2016 років вона сумлінно виконувала обовязки землевпорядника сільської ради та умисних порушень трудових обовязків не допускала.

Вказувала, що незаконним звільненням їй було заподіяно моральних страждань.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Судові витрати віднесені на рахунок держави.

Вказане рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач у справі, ОСОБА_3 з 01 серпня 2014 року була прийнята на посаду землевпорядника Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с. 5).

21 грудня 2016 року позивач була звільнена із займаної посади розпорядженням сільського голови № 42, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку (а.с. 4).

Відповідно до вищевказаного розпорядження підставою звільнення є акт комісії з охорони здоровя, освіти, культури та вирішення земельних відносин Тарасівської сільської ради від 01.12.2016 року, акт про відсутність на службі (роботі) співробітника, працівника від 26 липня 2016 року, розпорядження від 09.08.2016 року № 25 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3М.» (а.с. 25, 29, 60).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції належним чином не зясував характер спірних правовідносин та залишив поза увагою неможливість розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Статтею 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином за предметом спору, даний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Щодо предметної підсудності спору повязаного із відносинами публічної служби, то виходячи з правил визначених п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи в яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Складовими елементами правового статусу осіб публічної служби є вступ на публічну службу, умови та порядок її проходження, звільнення з публічної служби, соціальний статус осіб публічної служби. Так, предмет позову може стосуватися рішення керівника державного органу, постановленого за результатом проведення іспиту та відбору кандидатів на посаду в публічній службі, стягнення заробітної плати (грошового утримання), притягнення до відповідальності, надання відпустки, результатів кваліфікаційної атестації, переведення на іншу посаду, забезпечення права особи на соціальний захист під час проходження служби, звільнення з посади, зміни формулювання підстав звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди, завданої неправомірним звільненням, тощо.

Відповідно ст. 2 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги. Про складення Присяги робиться запис у трудовій книжці із зазначенням дати складення Присяги.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_3, долученої до матеріалів справи, 01 серпня 2014 року нею було прийнято присягу посадової особи органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Відповідно до посадової інструкції спеціаліста-землевпорядника Тарасіської сільради, затвердженого розпорядженням сільського голови від 10 листопада 2015 року, посада спеціаліста-землевпорядника відноситься до сьомої категорії посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, спір між ОСОБА_3 та Тарасівською сільрадою є адміністративним, оскільки повязаний із звільненням позивача з публічної служби в органі місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права, місцевим судом ухвалено рішення у справі, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України є підставою для його скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1, 314 ч. 1 п. 3, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 Миколавїни - адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 травня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_5

--//-- ОСОБА_6

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1