Справа № 146/744/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" липня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В., з участю секретаря Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди землі № 3 від 28 березня 2017 року укладений між нею та ОСОБА_2

Позов обґрунтований наступним.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 032531 виданого Томашпільською РДА 14 жовтня 2009 року позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею відповідно 3,7594 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 040000011.

Позивачка зазначає, що нещодавно їй стало відомо, що між нею та ОСОБА_2 нібито укладено договір оренди землі № 3 від 28 березня 2017 року, предметом якого є вищезгадана земельна ділянка, а 31 березня 2017 року згаданий договір вже був зареєстрований.

Однак як вказує позивачка жодного договору оренди землі вона з відповідачем не укладала та не підписувала, так як не має ніякого бажання співпрацювати з відповідачем.

Звернувшись до відповідача із проханням надати їй примірник договору оренди, який ніби нею підписаний, останній категорично відмовився.

З огляду на вищевказане позивачка вимушена з даним позовом звернутися до суду, оскільки вважає спірний договір недійсним так як даного договору вона не підписувала, отже було відсутнє її волевиявлення.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обємі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав однак зазначив, що спірний договір оренди підписувала не ОСОБА_1 особисто, а її дочка ОСОБА_3, оскільки в ОСОБА_1 поганий зір. Договір оренди підписувався в присутності позивачки.

Разом з цим відповідач надав письмове заперечення в якому вказав, що ОСОБА_1 разом з своєю дочкою ОСОБА_3 привезли до нього на роботу ксерокопії державного акту на землю, копії паспорта та коду для оформлення договору оренди землі на 10 років. Після виготовлення договору, 27 березня 2017 року він приїхав до позивачки додому для підписання договору. При цьому позивачка ОСОБА_1 поскаржилася на поганий зір попросила свою доньку ОСОБА_3, щоб та замість неї підписала договір, що остання і зробила. Договір ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_1В.) підписала в трьох примірниках в присутності матері. Він забрав підписані договори та 28 березня 2017 року подав їх для реєстрації державному реєстратору. 31 березня 2017 року відповідач забрав зареєстровані договори і в цей же день привіз один примірник ОСОБА_1 Таким чином, відповідач вважає, що у ОСОБА_1 при підписанні договору оренди землі було вільне волевиявлення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» , оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В статті 14 цього Закону вказано, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, повязані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч.3 даної статті, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами до говору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Судом встановлено, що згідно договору оренди землі № 3 від 28 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір, яким орендодавець ОСОБА_1 надає на підставі державного акту на право власності на землю серії ВН № 032531, а орендар ОСОБА_2 приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,7594 га, у тому числі рілля 3,7594 га, яка знаходиться на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району. Договір укладено на десять років. Договір оренди підписаний сторонами.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,7594 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району, кадастровий номер 040000011 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Підпис у договорі це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, що підпадає під поняття «правочин» (ч. ст. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (ПП Верховного суду України, висловлена у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст..27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Зокрема, орендар має право в установленому законом порядку витребовувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, вимагати усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Згідно ст.. 387 ЦК України Власник має право витребувати своє майно від особи , яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним…

Положенням ст.125 ч.2 ЗК України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації .

Згідно ст.ст.14, 20 Закону України „Про оренду землі» № 1211-IV в редакції від 19.12.2006 року передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі...Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. П.2 Постанови Кабінету Міністрів України №2073 від 25 грудня 1998 року Порядок державної реєстрації договорів оренди землі передбачено, що …державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок…

Відповідно до вимог ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як зазначила позивачка в позові та підтримала в судовому засіданні, спірний договір оренди вона не підписувала, однак клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи чи будь-яких інших клопотань позивачкою в судовому засіданні не заявлялися.

Разом з тим відповідач в письмовому запереченні чітко зазначив, що спірний договір оренди підписувала не ОСОБА_1 особисто, а її дочка ОСОБА_3, в судовому засіданні ОСОБА_4 дав аналогічні покази.

Клопотань про виклик в судове засідання свідків сторонами не заявлялося.

Таким чином в судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що підпис в спірному договорі оренди виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що договір оренди землі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є укладеним, тому і не створює для них прав та обовязків, зокрема відповідач не набув права оренди земельної ділянки, яка належить на даний час позивачу ОСОБА_1

За таких обставин, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що під час підписання договору у ОСОБА_1 було вільне волевиявлення, оскільки своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Опираючись на судову практику Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань судової практики, про те що, встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає закону, але експертизою підтверджено, що одна із сторін його не підписувала, суд має виходити з того, що такий договір є вчиненим. У цьому випадку, як зазначив п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" наслідки про не вчинення договору, чи не укладення - не застосовуються. Зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним за ст.ст.203,215 ЦК України - підписання договору особою, яка не має на це повноваження та за відсутності волевиявлення власника.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання договору оренди недійсним підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640 грн, що підтверджується відповідними квитанцією (а.с.13).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 640 гривень..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 203, 204, 525, 629 ЦК України, ст.27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.10, 11,60, 88, 209, 212, 214, 224, 225 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним задоволити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,7594 га, що знаходиться на території Томашпільської селищної радит Томашпільського району Вінницької області, належної ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ВН № 032531 виданого 14 жовтня 2005 року Томашпільською РДА на підставі розпорядження Томашпільської РДА від 5 травня 2004 року № 208, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 березня 2017 року № 3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн ( шістсот сорок гривень), що складається із сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 7 липня 2017 року

Суддя: ОСОБА_5