У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він проживає разом із дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1, що належить їм на праві приватної власності згідно Договору купівлі-продажу від 30 квітня 1998 року.

На шостому поверсі будинку над їхньою квартирою розташована кв. 37, що належить ОСОБА_2, яку вона здає в оренду.

Вказує, що 16 жовтня 2015 року з квартири відповідача №37 відбулося залиття його квартири № 30, про що позивач негайно повідомив диспетчерську службу та письмово повідомив адміністрацію ЖЕД-504.

Позивач зазначає, що 06 листопада 2015 року комісією працівників ЖЕД-504 складено Акт про залиття квартири АДРЕСА_1, який не в повному обсязі висвітлював причинені збитки та не відповідав вимогам нормативних документів.

Після неодноразових скарг 08 грудня 2015 року комісією працівників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Оболонського району м. Києва та ЖЕД-504 складено повторний Акт про залиття квартири, згідно якого винуватцем залиття є мешканці квартири № 37, у яких вийшов з ладу змішувач на кухні.

Зазначає, що у результаті бездіяльності відповідача по догляду та ремонту сантехнічного обладнання 13 грудня 2015 року, 18 грудня 2015 року, 19 грудня 2015 року, 20 грудня 2015 року, 01 січня 2016 року відбулися повторні залиття його квартири з квартири № 37, про що 29 грудня 2015 року та 05 січня 2016 року комісією працівників ЖЕД-504 складені Акти про залиття АДРЕСА_1, на підставі яких комісія встановила факти залиття ванної кімнати та коридору 18, 19, 20 грудня 2015 року та 01 січня 2016 року, винуватцем яких є мешканці квартири № 37 по причині протікання води під ванною.

Згідно локального кошторису від 28 грудня 2015 року на ремонтно-будівельні роботи по відновленню технічного стану приміщень квартири № 30 внаслідок залиття, складеного ТОВ «Армабуд ЛІД», вартість відновлювального ремонту складає 26 852 грн.

Також позивач зазначає, що загальна вартість зіпсованих в результаті залиття предметів побуту, що знаходилися у кладовій, яка була залита водою, склала 734 грн.

Крім того, такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 40 000 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заподіяну йому матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 27 586 грн, що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт та зіпсованих предметів побуту; компенсацію за спричинену йому моральну шкоду в розмірі 40 000 грн та судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 27 552 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Разом з тим, заявник подала касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте у касаційній скарзі порушується питання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що оскільки залиття помешкання ОСОБА_3 відбулось з квартири ОСОБА_2, внаслідок недбалого ставлення останньої, як власника житла до обов'язків по утриманню та проведенню його поточного та капітального ремонту, обов'язок по відшкодуванню шкоди, завданої позивачеві має відшкодувати саме відповідач.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова