Справа № 316/1721/16-ц
Провадження № 2/316/161/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

за участю секретаря судового засідання: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Енергодарська міська рада Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив посилаючись на вимоги ст. 71 ЖК України визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування кв. № 29 буд. № 16, розташованого по вул. Скіфській у м. Енергодар, Запорізької області, зняти останнього з реєстраційного обліку за даною адресою та стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

В обґрунтування позову зазначив наступне.

22.01.2003 року ОСОБА_1 на підставі рішення Виконкому Енергодарської міської ради Запорізької області № 11 від 16.01.2003 року було видано ордер № 22 на житлове приміщення, площею 27,34 кв.м., а саме: на АДРЕСА_1. До ордеру було включено, окрім позивача, як членів сім'ї: доньку ОСОБА_5, дружину ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_2 Квартира не приватизована і належить Енергодарській міській раді Запорізької області. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі більше 9 років без поважних причин. Фактично ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач без поважних не користується спірною квартирою, не виконуває обовязки як члена сїмї наймача, повязаних з утриманням, оплатою житлового приміщення, добровільно з реєстрації зніматися не бажає. Частково його обовязки виконувала його мати ОСОБА_4, однак, останні півтора роки і вона не оплачує послуги по оплаті за житлове приміщення.

На сьогодні у спірній квартирі зареєстровані: мати позивача- Сушко З.Ф. і донька ОСОБА_5, яка фактично також в квартирі не проживає більше року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та підтвердив вищевикладені обставини.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в спірній квартирі він проживав з 1997 року. В 2015 році після того, як його мати, дружина позивача пішла з квартира, в спірній квартирі були змінені замки. Іншого житла не має, тимчасово проживає в м. К.-Дніпровська у своєї бабусі. В спірній квартирі знаходяться їхні речі, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа: ОСОБА_4 в судовому засіданні надала пояснення, що починаючи з 1997 року вони проживали однією сімєю: чоловік ОСОБА_1, дружина ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 У 2003 році її чоловік отримав ордер на спірну квартиру на сімю з чотирьох осіб. ЇЇ син ОСОБА_2 не втратив інтерес до спірного житла, проте з 2015 року позивач робить перешкоди у користуванні квартирою. Вказала, що позивач зловживає спиртними напоями та у звязку з цим у неї та відповідача були конфлікти з позивачем та викликалась поліція. Просила відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник третьої особи Енергодарської міської ради, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, у задоволені позовних вимог не заперечують.

Третя особа: ОСОБА_3 надала суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно ордеру на житло № 22 від 22.01.2003 року ОСОБА_1 отримав квартиру АДРЕСА_2 на сімю з чотирьох осіб: чоловік ОСОБА_1, дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_2, донька ОСОБА_5 (а.с. 13).

Спірна квартира не приватизована і належить Енергодарській міській раді Запорізької області.

На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно довідки голови квартального комітету м. К-Дніпровська Запорізької області № 18 від 04.10.2013 року , відповідач по справі фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Згідно акту про непроживання від 28.10.2016 року, ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2007 року (а.с. 12).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є другом позивача, періодично зявлявся в гості у спірну квартиру, раніше він жив АДРЕСА_3, приблизно з 1997 року по 2006 рік. Відповідача у спірній квартирі не бачив. Щодо до акту про фактичне не проживання, зазначив, що зазначений акт був складений заздалегідь, він разом з позивачем надали зазначений акт керівнику ЖЕД, який був підписаний у його кабінеті. На квартиру разом з представником ЖЕД не виходили.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_6, оскільки як зазначив останній, стверджувати проте, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі він не може, оскільки в квартирі зявлявся періодично, та підписаний ним акт щодо не проживання відповідача складався заздалегідь, в спірну квартиру для складання акту вони не заходили.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку суду, ОСОБА_1 не довів наявність у ОСОБА_2 іншого постійного житла.

З пояснень сторін не вбачається, що відповідач був відсутній за місцем постійного проживання безперервно понад встановлені законом строки без поважних причин, оскільки позивач перешкоджав відповідачу зявлятися у домоволодінні через негативні особисті стосунки з ним.

Позивачем не надано акту відповідної комісії органу місцевого самоврядування про непроживання відповідача у житловому приміщенні, як і інших належних та допустимих доказів поважності причин для визнання його втративши право користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 не довів факт того, що ОСОБА_2 втратив право користування спірною квартирою, а залишення ним житла було вимушеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача такими, що втратив право користування квартирою №29 в буд.16 по вул. Скіфська м. Енергодар на підставі ст.71,72,109,116 ЖК України, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 24, 47 Конституції України, ст. ст. 9, 71 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 294, 296 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Енергодарська міська рада Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська