ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ =====================================================================
Справа № 516/203/16-ц
Провадження № 2/516/13/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі Саратовській Я.В.,

за участю позивача та його представника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача та його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, скасування його та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій, з врахуванням уточнень від 25.04.2017р., просить поновити йому строк, встановлений відповідно до закону та, пропущений з поважних причин, для звернення до суду з нижченаведеними вимогами; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 липня 2004р. державним нотаріусом ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області, серії ВВЕ №166497, зареєстроване у реєстрі за №2056 на імя ОСОБА_3, а саме: в частині спадкування 2/4 частки трикімнатної квартири №24, загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., за адресою: м. Теплодар, вул. Генерала Плієва, 41-В, яка складає 1/4 частки спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої 14.12.2003 року частково недійсним; - зобов»язати державного нотаріуса ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_3, вказавши, що спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право власності на спадщину, складається з 6,38 кв.м. житлової площі квартири АДРЕСА_1; - зобовязати державного нотаріуса ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області видати ОСОБА_1 нове свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 3,19 кв.м. спадщини житлового приміщення квартири АДРЕСА_1; - скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в Теплодарському міському БТІтаРОН в реєстровій книзі 5т-стр-р№34 від 16.08.2004р. на 2/4 частки квартири АДРЕСА_2, зареєстрованого за ОСОБА_3. Свої вимоги позивач мотивує тим, що після смерті 14.12.2003р. його матері ОСОБА_7, відкрилася спадщина на 1/4 частку вищенаведеної квартири. У встановлений законом строк спадкоємці звернулися до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини та, по обоюдній згоді та домовленості з ОСОБА_3, позивач відмовився від своєї частки у зазначеній спадщині. Таким чином, ОСОБА_1 уступив батькові свою частку у даній квартирі, земельні ділянки і грошові вклади, а ОСОБА_3 дав йому згоду на те, що не буде претендувати в майбутньому на свої частки у квартирі. Позивач зі своєю сім»єю, а саме дружиною та дітьми, з 2009р. почав проживати в кімнаті площею 18,1кв.м., зробив ремонт частково у квартирі. Однак, в подальшому, відповідач ОСОБА_3, порушивши їх усну угоду, ввів його в оману, звернувшись до суду з позовом про встановлення порядку користування вказаною квартирою. Також звертає увагу на те, що строк подачі зазначеної позовної заяви відраховується з дня винесення рішення суду від 28.07.2016р., яким був встановлений відповідний порядок користування квартирою. На підставі чого просить задовольнити позов.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтвердили свої вимоги, з врахуванням їх уточнень.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1, представник відповідача також надала до суду письмові заперечення, в яких зазначила про наступне. ОСОБА_3 після смерті своєї дружини став власником 2/4 частки квартири №24 за адресою: м. Теплодар, вул. Генерала Плієва, 41-В. Крім відповідача, у даній квартирі також проживає й його син ОСОБА_1 зі своєю дружиною та дітьми. Дійсно, між сторонами, на даний час склалися неприязні відносини. Однак на жодні пропозиції відповідача стосовно обміну спірної квартири, продажу та поділу коштів, позивач не погоджується. Крім того, при видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, нотаріусом були дотримані всі норми діючого законодавства, всім спадкоємцям були роз»яснені їх права, до того ж з часу його видачі пройшло більше 12 років, позивач протягом всього часу користувався спадщиною своєї матері, і ніяких питань стосовно неправомірного вчинення правочину під впливом обману, у нього не виникало. Також зазначає про те, що доводи позивача про те, що правочин був вчинений під впливом обману, зловмисної домовленості сторін, не підтверджені. В зв»язку з чим вважає, що даний позов є безпідставним.

Відповідач ОСОБА_5 міська державна нотаріальна контора Одеської області в судове засідання 26.06.2017р. не з»явилася, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судовому засіданні 01.06.2017р. завідуюча ОСОБА_5 міською державною нотаріальною конторою Одеської області ОСОБА_8 надала пояснення та заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 із викладенням наступних доводів. 19.05.2004р. до нотаріальної контори для відкриття спадкової справи після померлої 14.12.2003р. ОСОБА_7, звернувся її чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_6, яким були роз»яснені вимоги чинного законодавства стосовно прийняття або відмови від спадщини, порядок її відкриття та видачі відповідного свідоцтва. Після чого чоловік померлої 19.05.2004р. надав заяву про прийняття спадщини, а діти померлої надали спільну заяву про відмову від її прийняття, крім того, останні свою заяву не відкликали. Тому, 20.07.2004р. ОСОБА_3 на підставі його заяви, були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням часток у спадщині, від яких відмовились син та дочка померлої. Також зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не стосуються саме виданих свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно матеріалів спадкової справи померлої, позивачем 19.05.2004р. була подана єдина заява про відмову від прийняття спадщини, заява про її прийняття ним не була подана. Крім того, вказує, що строк позовної давності для звернення до суду із даними вимогами у позивача закінчився. В зв»язку з викладеним, просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилась, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судовому засіданні 01.06.2017р. вказала, що з позовом ОСОБА_1 не згодна в повному обсязі. Також підтвердила, що разом з позивачем нотаріусу подавали спільну заяву про відмову від спадщини на користь батька після смерті матері.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити повністю з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВВЕ №166497, серії ВВЕ №166499, виданих державним нотаріусом ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області 20.07.2004р., ОСОБА_3 є спадкоємцем майна своєї дружини ОСОБА_7, яка померла 14.12.2003р., спадкове майно складається з: земельної ділянки площею 0,06га, що знаходиться на території Біляївської міської ради Одеської області; грошових вкладів з належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що зберігаються в філії ощадбанку №0325 відділення м. Теплодар Одеської області, в філії №5422/058 Біляївського відділення в м. Теплодар Одеської області. Також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.2004р. державним нотаріусом ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого у реєстрі за №2056, зазначено, що спадкоємцем майна ОСОБА_7 є її чоловік ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/4 частки трикімнатної квартири, загальною площею 66,8 квадратних метрів, житловою площею 38,3 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Як вбачається з довідки №308 Теплодарського міського БТІ та РОН від 01.10.2015р. станом на 01.01.2013р. згідно паперових носіїв за даними вказаної установи, квартира АДРЕСА_1, зареєстрована по праву приватної власності за: ОСОБА_3 2/4 частки, ОСОБА_1 1/4 частка, ОСОБА_6 1/4 частка.

Згідно довідки №16-10/362 від 18.08.2016р., виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради Одеської області, до складу сім»ї ОСОБА_1 входять: дружина ОСОБА_9 та діти: ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_11, позивач та його діти зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З квитанцій ПриватБанку та Ощадбанку вбачається про те, що ОСОБА_1 сплачує вартість житлово-комунальних послуг за вищевказаною адресою.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (серія 1-ЖД №124012, видане 29.04.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області), ОСОБА_1 одружений на ОСОБА_12, прізвище подружжя після його реєстрації Соломон, та є батьком трьох дітей, про що свідчать наявні в матеріалах справи свідоцтва про народження на ім»я: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія 1-ЖД №220038, видане 13.07.2010р.), ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія І-ЖД №316347, видане 06.10.2012р.), ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 (серія І-ЖД №453608, видане 17.11.2015р.).З посвідчення №017645, виданого 25.11.2015р. виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради Одеської області, вбачається про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей.

З матеріалів спадкової справи, відкритої після померлої 14.12.2003р. ОСОБА_7, що надійшла на запит суду з Одеського державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що до складу спадщини входить наступне майно, яке належало померлій на праві власності: 1/4 частки трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4; земельна ділянка площею 0,06га, що знаходиться на території Біляївської міської ради; грошові вклади з належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, що зберігаються в філії ощадбанку №0325 відділення м. Теплодар Одеської області, в філії №5422/058 Біляївського відділення в м. Теплодар Одеської області. Із заяви ОСОБА_3 (який був чоловіком померлої ОСОБА_7Д.) №94/2-12 від 19.05.2004р., адресованої ОСОБА_5 державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається, що він приймає спадщину, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_7, в зв»язку з чим просив видати свідоцтва про право на спадщину за законом, які були йому видані: 20.07.2004р. державним нотаріусом ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстровані в реєстрі за №2056, №2057, №2058.

Зі спільної заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_1 №95/2-12 від 19.05.2004р., адресованої ОСОБА_5 державній нотаріальній конторі Одеської області вбачається їх відмова від спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_7, на користь ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №367817, виданого 16.12.2003р. відділом реєстрації актів громадянського стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_7 померла 14 грудня 2003р. у м. Біляївка Одеської області.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1998р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в філії м. Теплодар Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об»єктів нерухомості 23.04.1998р., квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім»я ОСОБА_3, квартира складається з 3-х кімнат житловою площею 38,3 квадратних метрів, загальною площею 66,8 квадратних метрів, в тому числі: 1-а кімната 11,2 квадратних метрів, 2-а кімната 9,0 квадратних метрів, 3-я кімната 18,1 квадратних метра, кухня площею 9,8 квадратних метрів, ванна кімната - 1,7 квадратних метрів, вбиральня 0,92 квадратних метрів, коридор - 12,0 квадратних метрів, балкон - 1,1 квадратних метра, лоджія - 1,4 квадратних метрів.

У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Стаття 209 ЦК України визначає, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Як викладено у ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Стаття 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

У відповідності до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, та може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину (ч.2 ст. 1300 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст. 1301 ЦК України).

На підставі наведеного, суд відмовляє повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, скасування його та зобов»язання вчинити певні дії, в зв»язку зі спливом трирічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, для звернення до суду із заявленими вимогами, про застосування наслідків якої, заявлено відповідачами у судовому засіданні, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, яке він просить визнати частково недійсним та внести до нього певні зміни, було видано державним нотаріусом ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області у 2004р. А у відповідності до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Підстав для визнання поважними причинами пропущення ОСОБА_1 позовної давності, в судовому засіданні не встановлено. Позивач у встановленому законодавством порядку відмовився від спадщини, що залишилась після смерті його матері, на користь свого батька, та мав можливість відкликати таку заяву протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, у шість місяців, який починається з часу її відкриття.

Суд не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_1 на обчислення строку позовної давності з дня винесення рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28.07.2016р., яким був встановлений відповідний порядок користування квартирою №24 в будинку №41-В по вул. Генерала Плієва в м. Теплодарі Одеської області між її співвласниками, та те, що відповідач ввів позивача в оману, звернувшись до суду із даними вимогами, оскільки відмова ОСОБА_1 від прийняття спадщини, заявлена ним у встановленій формі правочину у травні 2004р., відповідала його внутрішній волі, що підтвердили в судовому засіданні державний нотаріус ОСОБА_8 та сестра позивача ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 202, 203, 209, 215, 230, 251, 256, 257, 261, 1216, 1222, 1258, 1261, 1267, 1268, 1270, 1273, 1274, 1275, 1296, 1300, 1301 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, скасування його та зобов»язання вчинити певні дії, а саме про: - визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 липня 2004р. державним нотаріусом ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області, серії ВВЕ №166497, зареєстровано у реєстрі за №2056 на імя ОСОБА_3, а саме: в частині спадкування 2/4 частки трикімнатної квартири №24, загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., за адресою: м. Теплодар, вул. Генерала Плієва, 41-В, яка складає 1/4 частки спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої 14.12.2003 року частково недійсним; - зобов»язання державного нотаріуса ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_3, вказавши, що спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право власності на спадщину, складається з 6,38 кв.м. житлової площі квартири АДРЕСА_1; - зобовязання державного нотаріуса ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори Одеської області видати ОСОБА_1 нове свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 3,19 кв.м. спадщини житлового приміщення квартири АДРЕСА_1; - скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Теплодарському міському БТІтаРОН в реєстровій книзі 5т-стр-р№34 від 16.08.2004р. на 2/4 частки квартири АДРЕСА_2, зареєстрованого за ОСОБА_3, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 30.06.2017р.

Суддя