Справа №585/290/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1171/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Роменська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 січня 2017 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_7 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Крім них, спадкоємцем є його дружина, ОСОБА_5 Звернувшись до Роменської міської державної нотаріальної контори за консультацією щодо порядку оформлення спадщини та щодо того, які дії їм необхідно вчинити для її оформлення, вони отримали роз'яснення, що оскільки квартира не є власністю померлого, то не має потреби подавати заяву про прийняття спадщини. Згодом вони дізнались, що 1/2 частина квартири була зареєстрована за їхнім батьком після його смерті, тобто на сьогоднішній день формально він є власником 1/2 частини квартири. Не погодившись з цим вони оскаржили реєстрацію вказаного майна за батьком після його смерті до суду, але у задоволенні позову їм було відмовлено. Вважають, що ця причина пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - поважна і просять визначити їм додатковий строк в один місяць для подання відповідної заяви до Роменської міської державної нотаріальної контори з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення суду позивачка ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції безпідставно послався на те, що позивачі не надали доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що позивачі не були обізнані про наявність у батька спадкового майна, оскільки воно було зареєстроване за ним через 5 років після його смерті, тобто після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прияняття спадщини, що підтверджується доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Право власності на вказану частину квартири було визнано за спадкодавцем на підставі рішення Роменського міського суду Сумської області від 03 березня 1999 року. З вказаного рішення суду вбачається, що за життя ОСОБА_7 звертався до суду з позовом до ОСОБА_4, яка є одним з позивачів у даній справі, про визнання частково недійсним договору дарування квартири, визнання права власності на 1/2 частину цієї квартири та її реальний поділ (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини і їх вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з вимогами закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За частиною 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував при вирішенні спору роз'яснення пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Роменського міського суду Сумської області від 03 березня 1999 року за батьком позивачів було визнано право власності на 1/2 частини спірної квартири. Указаним рішенням було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була кооперативною, набута подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час шлюбу, тому становить їх спільну сумісну власність відповідно до ст.ст. 22, 29 КпШС УРСР, ст. 16 Закону України «Про власність» (а.с. 11).

Крім того, не погодившись з реєстрацією права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за батьком позивачі оскаржували її до суду, але в позові їм було відмовлено, що підтверджується постановою Роменського міськрайонного суду від 29 липня 2016 року, яку було скасовано ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року (а.с. 19-20, 21-22).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачі були обізнані щодо існування спадкового майна після смерті батька, зокрема, позивач ОСОБА_4 брала участь у справі рішенням суду, в якій визнано за ОСОБА_7 право власності на частину квартири, яке, зокрема, складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 і, що це майно було зареєстроване за їх померлим батьком (спадкодавцем) в установленому законом порядку, а тому їх посилання на те, що їм про це не було відомо, не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки останні не довели поважності причини його пропуску, а зазначені ними причини пропуску строку, обґрунтовано визнані судом неповажними. Доводи апеляційної скарги про протилежне є безпідставними.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -