Справа № 308/3375/17
03 липня 2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який вони зареєстрували 11 січня 1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатській області, про що зроблений актовий запис № 23.
Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, а також повнолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6.
Шлюб між сторонами не розірвано, але сімейні відносини не підтримуються, відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище.
Діти часто хворіють, це вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе позивач. Відповідач до недавнього часу працював у TIR Service на посаді шиномонтажника. В даний час місце роботи відповідача, позивачу ОСОБА_1 не відоме, але позивач стверджує що ОСОБА_2 має стабільний заробіток. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей.
ОСОБА_1 зазначає, дитині, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1800 гривень на обох дітей.
Відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обовязках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті позивачем аліментів на рівні 1800 гривень, 1000 гривень на ОСОБА_4 та 800 гривень на ОСОБА_3 забезпечується рівність сторін при несенні обовязку утримання дитини. При цьому позивач зазначає, що відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому він може сплачувати такий розмір аліментів.
У звязку з наведеним ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1000 грн., та доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 800 грн., в сумарному розмірі 1800 гривень до повноліття дитини.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно наявної у матеріалах справи фотокопії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 271640 від 11 січня 1992 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 січня 1992 року уклали шлюб про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11 січня 1992 року зроблено запис за № 23.
26 липня 2008 року у подружжя народився син ОСОБА_4, а 4 лютого 2012 року народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується зокрема відповідними фотокопіями свідоцтв про народження серії 1-ФМ № 107468 від 1 серпня 2008 року та серії 1-ФМ № 213489 від 10 лютого 2012 року.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.
За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми Сімейного кодексу України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, суд оцінюючи надані докази, вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. та доньки ОСОБА_3 у розмірі 800 грн., в сумарному розмірі 1800 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 6 квітня 2017 року і до досягнення повноліття дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 166, 180-182,184 СК України, ст.ст. 10, 60, 61, 64, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8), на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1000 грн., та доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 6 квітня 2017 року і до досягнення повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в розмірі платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7