АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/4679/2017 Головуючий у 1 інстанції - Савицький О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_3, про припинення правовідносин за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання кредитного договору недійсним, в якому позивач просив припинити правовідношення за кредитним договором № 23-05-И/09 від 09.08.2005 року, укладеним між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», обґрунтовуючи тим, що 09.08.2005 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № 23-05-И/09. Зобов'язання за вказаним кредитним договором позивач виконував належним чином, однак у зв'язку з настанням економічної кризи та погіршення його фінансового становища не мав можливості у повному обсязі сплачувати відсотки за користування кредитом. Позивач зазначає, що протягом 2009-2015 років представники ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» здійснювали на нього та членів його сім'ї психологічний тиск, вимагаючи повернення кредиту. Таким чином, враховуючи, що внаслідок дій представників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стан здоров'я позивача погіршився, він став на облік в психіатричному диспансері та отримав другу групу інвалідності, внаслідок чого він не має можливості виконати умови кредитного договору, позивач вважає, що його зобов'язання за кредитним договором припинились , а тому звернувся до суду з даним позовом.

В ході розгляду справи позивачем була подана заява про те, що в позовній заяві була допущена описка і він просив визнати договір кредиту не недійсним, а припиненим.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року в задоволенні позову про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення є незаконним, ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, обґрунтовуючи тим, що судом було відмовлено в задоволені позовних вимог, які не були заявлені позивачем.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 23-05-И/09, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти у розмірі 49 000,00 дол. США. на строк до 09.08.2025 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 09.08.2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, а також 09.08.2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 договір поруки № 23-05-П/09.

Відповідно до ст.. 626, 627, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін , спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільні в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання договору кредиту недійсним, суд першої інстанції ухвалив рішення щодо вимоги, яка не була заявлена позивачем, тобто вийшов за межі позовних вимог, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, а тому на підставі ст.. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Позивач просив визнати договір припиненим та навів обґрунтування своїх вимог, а саме: хвороба, інвалідність, яка позбавила його можливості виконувати умови договору поза його волею.

Відповідно до ст.. 607 ч.1 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Судом встановлено, що позивач дійсно відповідно до довідки до акта огляду медико-

соціальною експертною комісією є інвалідом другої групи загального захворювання, може працювати на дому. ( а.с.45).

Однак, на думку колегії суддів хвороба позивача в даному випадку не є підставою для припинення зобов'язання, оскільки зобов'язання забезпечене договором поруки, а саме 3-я особа ОСОБА_4 при укладанні договору кредиту виступила поручителем за зобов'язанням позивача, крім того, банком та позивачем укладено договір іпотеки, а тому в разі неможливості виконання зобов'язання позивача в силу його хвороби, банк може отримати задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин у суду немає підстав для задоволення вимог позивач про визнання зобов'язання припиненим.

Колегія суддів прийшла до висновку про ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог про визнання зобов'язання припиненим повинно бути відмовлено.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_3, про припинення правовідносин за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: