РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 липня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Лацько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником будинку з надвірними будівлями, а також земельної ділянки площею 12 соток, розташованих по АДРЕСА_1. В зазначеному будинку, крім неї, зареєстровані її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_5 після одруження близько 20 років назад виїхав з родиною з місця своєї реєстрації, мешкає за іншою адресою у м. Харкові.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику нерухомого майна право вимагати усунення будь-яких порушень її прав. Аналіз змісту норм діючого законодавства свідчить про те, що відсутність права власності відповідача на будинок підтверджує відсутність його право користування цим будинком, а також право проживання в ньому членів його родини та/або інших осіб, що проживали з його дозволу або з його згоди.

Однак, всупереч всім вищевикладеним положенням законодавства у її житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_2 Даний факт заважає їй, власнику будинку, вільно користуватися, розпоряджатися будинком, отримувати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг та призводить до багатьох незручностей.

Зокрема, протягом тривалого часу відповідач будинком не цікавиться, в ньому не проживає, не утримує його, сплату за експлуатаційні та комунальні витрати не здійснює, спільного господарства не веде, повністю не виконує обов'язки члена сім'ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг.

Вона, а також вся її родина, неодноразово зверталися до відповідача ОСОБА_5 з проханням в добровільному порядку вирішити питання щодо його зняття з реєстрації в її будинку, на що він відмовляється незважаючи на те, що фактично не мешкає в ньому з 1996 року.

Незважаючи на те, що відповідач зареєстрований у будинку та не проживає в ньому, нарахування комунальних та інших платежів проводиться з урахуванням всіх зареєстрованих мешканців. Всі витрати по утриманню будинку, проведенню поточного та капітального ремонту, сплаті комунальних платежів лежать на ній.

Враховуючи, що порушуються її права власника житлового будинку, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, усунути їй перешкоди у здійсненні права користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з вказаного будинку та зняття його з реєстраційного обліку.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, якому направлялися повістки рекомендованими листами на адресу зареєстрованого місця проживання, що повернулися до суду не врученими з відмітками "за закінченням терміну зберігання", "за не запитом", а також повідомлявся через оголошення у газеті "Урядовий Кур'єр", про причини повторної неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав.

Третя особа ОСОБА_3 подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки належним чином повідомленого відповідача ОСОБА_2, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Спірним є право користування житловим приміщенням у виді будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_1), власником якого, згідно свідоцтву про право власності від 23.12.1994 року, виданого Виконавчим комітетом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області, є позивачка ОСОБА_1 (а. с. 11, 12).

З довідки Задонецької сільської ради №240 від 08.09.2016 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 8).

З копії свідоцтва про народження №340753 вбачається, що батьками відповідача ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а. с. 9).

Даними акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 07.09.2016 року депутатом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області Чумаченко Л.І., у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 1996 року, будинком не цікавиться повністю, не виконує обов'язки члена сім'ї, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням та опікою житлового приміщення, відмовляється добровільно знятися з реєстрації будинку матері, чим перешкоджає її праву користування та розпорядження своїм майном, в тому числі на оформлення субсидії на комунальні послуги. (а. с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачкою надані докази того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За таких обставин, окреме зазначення в резолютивній частині рішення про зняття відповідача з реєстрації не вимагається.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору (а. с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачка та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: