Справа № 523/9204/17
Провадження №2/523/3749/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Юденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Суворовський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Суворовський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню.

30.06.2017р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 09.02.2017р., зареєстрованого за № 192 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі договору позики від 13.12.2013р., зареєстрованого за № 2117.

З 03.07.2017р. по 07.07.2017р. суддя Виноградова Н.В. знаходилась у відпустці.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перлік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України.

Пункт 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, передбачає забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно п.п. 1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу, що підлягає виконанню державною виконавчою службою, і як передбачено ст. 90 ЗУ «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановлениму ЗУ «Про виконавче провадження».

У ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець забезпечує зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні в т.ч. у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Повноваження на зупинення виконання виконавчих дій законом покладено виключно на державного виконавця.

За своєю правовою природою правовідносини зупинення виконавчого провадження шляхом зупинення виконавчих дій та вжиття видів забезпечення позову за ст. 152 ЦПК України різні, оскільки при застосуванні закону проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, при застосуванні ЦПК України тимчасово втрачається правова сила того рішення, що зупинено.

Зупинення виконавчого провадження (зупинення вчинення державним виконавцем виконавчих дій) за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК України це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах. П.6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України не дає підстав вважати зупинення виконавчого провадження видом забезпечення позову.

Положення п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України з урахуванням ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» не дають підстав вважати, що зупинення виконавчого провадження є видом забезпечення позову, а тому правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 45780526 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України по виконанню виконавчого напису, немає.

Отже, суд не може зупиняти виконавче провадження за виконавчим документом, оскільки Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено такий вид забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя: