Справа № 183/1567/17
Провадження № 2/183/1640/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14 травня 2007 року, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 травня 2008 року на земельну ділянку площею 5,910 га, кадастровий номер -02-041-0481, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі якого вона 06 червня 2008 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 978316. Після оформлення права власності на зазначену вище земельну ділянку, вона передала останню в оренду ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", а сама повернулась до ОСОБА_4 Федерації за місцем свого постійного мешкання і до 2016 року до України не приїздила.

Маючи бажання продати належну їй земельну ділянку, у жовтні 2016 року вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, однак нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та розяснено, що відповідно до чинного законодавства України на продаж земель сільськогосподарського призначення встановлено мораторій, а відчуження земель сільськогосподарського призначення іноземними громадянами встановлений річний термін з моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку та отриманням державного акту, тобто до 06 червня 2009 року.

Оскільки вона у період з 06 червня 2008 року по червень 2016 року проживала у ОСОБА_4 Федерації за місцем свого постійного мешкання, вона не провела у встановлений строк відчуження земельної ділянки, а тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить продовжити їй строк для відчуження земельної ділянки площею 5,910 га (кадастровий номер -02-041-0481), що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 978316, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 06 червня 2008 року за № 01-08-126-01863 на чотири місяці.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно повідомила, що ОСОБА_2 міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області вважає, що дане питання повинно бути вирішено на розсуд суду.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Статтею 22 ЗК України визначено поняття земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання, а саме що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше на дані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

д) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 145 ЗК України встановлено порядок припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 978316 від 06 червня 2008 року, ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2348 від 31 травня 2008 року, є власником земельної ділянки площею 5,910 га, кадастровий номер -02-041-0481, розташованої на території ОСОБА_2 міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-08-126-01863 ( а.с. 8, 9).

Відповідно до копії паспорта громадянина ОСОБА_4 Федерації № 74 05 539243, виданого 30 вересня 2005 року УВС міста Надим і Надимського району Ямало-Ненецького Автономного округу, код підрозділу 892-003, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином ОСОБА_4 Федерації (а.с. 4).

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Суд бере до уваги, що станом на час розгляду вказаного спору судом Верховною Радою України закон про ринок земель не прийнято, а тому наразі відсутнє законодавче врегулювання порядку відчуження земель з цільовим призначенням "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", а також відсутній і ринок земель вказаного цільового призначення.

Проте відповідач ОСОБА_2 міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області до суду з позовом про примусове відчуження вказаної земельної ділянки не зверталась, фактично проти задоволення позовних вимог не заперечувала, залишивши вирішення цього питання на розсуд суду.

Таким чином, враховуючи неврегулюваність чинним законодавством правовідносин щодо продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка є власністю іноземця, що унеможливлює її відчуження позивачем в терміни визначені чинним законодавством, суд вважає за можливе продовжити строк ОСОБА_1 для її відчуження, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити громадянці ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) строк для відчуження земельної ділянки площею 5,910 га (кадастровий номер земельної ділянки -02-041-0481), що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 978316, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 06 червня 2008 року за № 01-08-126-01863, на чотири місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г. Є. Майна