пр.№2/756/1267/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега-Банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним та скасування другого пункту договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Омега-Банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним та скасування другого пункту договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» ( правонаступником якого є ПАТ « Омега Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2706/1207/71-612, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 150000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних строком до 27 грудня 2037 року.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 27 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 2706/1207/71-612-z-1, відповідно до якого ОСОБА_2 передала ВАТ «Сведбанк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

До кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року були внесені зміни відповідно до договорів: № 1, № 2 від 25 грудня 2009 року та № 3 від 08 серпня 2011 року.

08 серпня 2011 року між ним, ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого всі права та обов'язки ОСОБА_2 по кредитному договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року перейшли до ОСОБА_1.

08 серпня 2011 року між ним та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір № 4 про внесення змін до кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року, відповідно до якого банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 158666 долари 61центи США на строк до 27 грудня 2037 року зі сплатою 12,54 % річних.

09 серпня 2011 року між ним та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір № 5 про внесення змін до кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року, відповідно до якого сторони домовились щодо розміру відсотків за користування кредитом.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» отримало всі права вимоги продавця в якості кредитора, зокрема, за кредитним договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» отримало всі права вимоги продавця в якості кредитора, зокрема, за кредитним договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1.

Вважає недійсним і скасувати п.2 договору №4 від 08.08.2011 року про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року, оскільки даний правочин не відповідає вимогам чинного законодавства України.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Представник ПАТ « Альфа Банк» до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без участі представника та надала письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Представник ПАТ «Сведбанк» (ПАТ «Омега Банк»), ПАТ « Дельта Банк» у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляд справи банки повідомлені належним чином про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2706/1207/71-612, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 150000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних строком до 27 грудня 2037 року (а.с. 5-8).

Правонаступником ПАТ «Сведбанк» є ПАТ «Омега Банк».

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором 27 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 2706/1207/71-612-z-1, відповідно до якого ОСОБА_2 передала ВАТ «Сведбанк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

До кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року були внесені зміни відповідно до договорів: № 1, № 2 від 25 грудня 2009 року та № 3 від 08 серпня 2011 року.

08 серпня 2011 року між ОСОБА_2, ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого всі права та обов'язки ОСОБА_2 по кредитному договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року перейшли до ОСОБА_1(а.с. 15).

08 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір № 4 про внесення змін до кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року, відповідно до якого банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 158666 долари 61центи США на строк до 27 грудня 2037 року зі сплатою 12,54 % річних (а.с. 5-8).

09 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Сведбанк» було укладено договір № 5 про внесення змін до кредитного договору № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року, відповідно до якого сторони домовились щодо розміру відсотків за користування кредитом.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» отримало всі права вимоги продавця в якості кредитора, зокрема, за кредитним договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» отримало всі права вимоги продавця в якості кредитора, зокрема, за кредитним договором № 2706/1207/71-612 від 27 грудня 2007 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.12.2015року виселено без надання іншого житла ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з квартири, що є предметом договору іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 , 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Посилання позивача є надуманими, необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами, оскільки вони ґрунтується лише на аналізі умов укладеного між сторонами договору, які жодним чином не порушують положення актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені зокрема частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Таким чином, зміст кредитного договору не суперечить Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а тому підстав для визнання його недійсним не має.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега-Банк», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним та скасування другого пункту договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору- відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М.Луценко