Справа № 236/1130/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

20 квітня 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 24236,51 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1600,00 гривень (а.с. 4-5).

16 травня 2017 року позивач уточнив позовні вимоги просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 84331,29 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1600,00 гривень (а.с. 57-59).

Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 21.05.2011 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 9220,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із запропонованими банком "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір.

ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано ОСОБА_1 кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 23 березня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 84331,29 гривень.

Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача та просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с. 76-78).

Відповідача ОСОБА_1 було належним чином в порядку повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 75). Однак відповідач в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала (а.с. 79).

З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а. с. 37).

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 21.05.2011 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 9220,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8, 10-33).

ОСОБА_1 власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із запропонованими банком "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с.8).

Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові ОСОБА_1 кредит у розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 23 березня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 84331,29 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9619,80 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 67119,52 гривень, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3100,00 гривень, та сум штрафів 500,00 гривень та 3991,97 гривень (а.с. 60-61).

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення суми кредиту.

Тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 9619,80 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 67119,52 гривень, а всього 76739,32 гривень суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та сум штрафів, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч.2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Частиною 5 ст. 11 цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Лиман (ОСОБА_2) Донецької області включено в цей перелік (підпункт 17 п.1).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079 р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р, в подальшому розпорядження від 05.11.2014р. №1079-р було предметом оскарження в адміністративному суді та у задоволенні позову було відмовлено.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

ОСОБА_3 (ОСОБА_2) Донецької області входить в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. (підпункт 17 пункту 1).

З розрахунку пені за прострочення сплати процентів видно, що період її нарахування визначений з 01.08.2014 року по 23.03.2017 року, в загальній сумі 3100,00 гривень і ця сума не має бути стягнута з відповідача ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (а.с. 60-61).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що штраф в сумі 4491,97 гривень (500,00 +3991,97) нараховано станом на 23.03.2017 року (а.с. 60-61).

Тому з огляду на викладене позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4491,97 грн. не грунтуються на вимогах законодавства і задоволенню не підлягають.

При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду по сплаті судового збору в сумі 1600,00 гривень (а.с.3), суд враховує вимоги п. 35 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати» відповідно до якого вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Також суд враховує роз»яснення, викладені у п.36 вказаної постанови, які передбачають, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Тому позовні вимоги позивача і в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1455,84 грн. (1600,0 х90,99%(76739,32:(84331,29:100)х1%).

Керуючись ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 4, 8, 10, 60, 79, 88, 169, 209, 213, 224, 226 ЦПК України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII , п. 35 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м.Лиман, Донецької області, вул. Лесі Українки, буд. № 13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (юридична адреса м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб підприємців - 14360570, МФО № 305299, рахунок № 3111), заборгованість за кредитним договором б/н від 21 травня 2007 року станом на 23 березня 2017 року в розмірі 76739,32 (сімдесят шість тисяч сімсот тридцять дев*ять грн. 32 коп.) гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9619,80 (дев*ять тисяч шістсот дев*ятнадцять грн. 80 коп.) гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 67119,52 (шістдесят сім тисяч сто дев*ятнадцять грн. 52 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м.Лиман, Донецької області, вул. Лесі Українки, буд. № 13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (юридична адреса м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб підприємців - 14360570, МФО № 305299, рахунок № 3111) суму судового збору в розмірі 1455,84 (одна тисяча чотириста п*ятдесят п*ять грн. 84 коп.) гривень.

В задоволенні інших вимог Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити у зв"язку з відсутністю підстав.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -