У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору та визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 08 червня 2006 року між ОСОБА_4 та АКПІБ «Аваль» кредитного договору № 01/0043/81/56231 вона отримала кредит у розмірі 200 тис. доларів США, що еквівалентно 1 010 тис. грн, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором 23 червня 2006 року між ОСОБА_4 та банком було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, за яким в іпотеку передано належну позичальнику земельну ділянку, площею 0,3751 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

Крім того, в забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та банком було укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався нести солідарну відповідальність в повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Вважають, що при укладенні кредитного договору були порушені вимоги закону. Іноземна валюта не може бути предметом договору про надання споживчого кредиту. Кредитний договір укладено без відповідного дозволу (індивідуальної ліцензії) у банку.

Після укладення кредитного договору відбулася істотна зміна обставин, а саме, значно збільшився курс долара США до гривні, який на час укладення кредитного договору становив 5,05 грн за один долар США.

Подальше виконання умов кредитного договору порушує принцип справедливості, оскільки сплаті підлягає більша сума у гривні, ніж на час укладення кредитного договору.

Таким чином, умови кредитного договору з надання кредиту в іноземній валюті є несправедливими. У кредитному договорі відсутні усі необхідні істотні умови, а саме відповідальність Банку за неналежне виконання своїх зобов'язань.

Недійсність основного договору тягне за собою недійсність договорів про його забезпечення.

Уточнивши свої позовні вимоги, позивачі просили визнати недійсним договір кредиту від 08 червня 2006 року № 01/0043/81/56231, укладений між ОСОБА_4 та АКПІБ «Аваль»; визнати недійсним іпотечний договір від 23 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та АКПІБ «Аваль», посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєка Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 3354; визнати недійсним укладений між ОСОБА_2 та АКПІБ «Аваль» договір поруки; зобов'язати відповідача прийняти у ОСОБА_4 суму у розмірі 493 519,85 грн з розстрочкою платежів на 50 місяців, із сплатою щомісячного платежу в розмірі 9 870,40 грн; виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором про внесення змін від 03 січня 2007 року № 1, укладеного між АКПІБ «Аваль» та ОСОБА_4, посвідченим приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Рєкою Л.А., зареєстрованим в реєстрі за № 3532, а саме, земельної ділянки, площею 0,3751 га, яка розташована в АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві власності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відповідно до вимог ст. ст. 11, 192, 203, 215, 216 509, 525, 526, 533, 1054, 1056, 1057-1 ЦК України, ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дійшов правильного висновку про те, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам діючого законодавства. Оскільки відсутні підстави для визнання недійсним основного договору, то відсутні підстави для визнання недійсними договорів про його забезпечення.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору та визнання недійсним договору іпотеки.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов