Справа №345/2035/17
Провадження № 2/345/1122/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 20.05.2016 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. І.Франка,16 в с. Копанки Калуського району.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, а саме на будинковолодіння їй було відмовлено у звязку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно, оскільки в свідоцтві про право власності зазначено, що дане будинковолодіння належить членам колгоспного двору. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. І.Франка,16 в с.Копанки Калуського району.

Позивач та її представник ОСОБА_5 подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують та просять суд його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, проте подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.5). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла позивачу (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у звязку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. І.Франка,16 в с. Копанки Калуського району, оскільки в свідоцтві про право власності зазначено, що дане будинковолодіння належить членам колгоспного двору та слід визначити частки кожного члена колгоспного двору (а.с.4).

Відповідно до довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 12.04.2017р. №00147 21.09.1990 року за членами колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4, було зареєстровано право власності на домоволодіння №16 по вул. І.Франка в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області; підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право власності від 21.09.1990р. б/н, видане виконавчим комітетом Копанківської сільської ради, на підставі рішення виконкому Калуської районної ради від 20.09.1990року, №144. Реєстровий запис №12, книга №1 (а.с.8).

Згідно з довідкою №410 від 15.03.2017 року, виданої виконкомом Копанківської сільської ради Калуського району (а.с.9), станом на 01 липня 1990р., в с.Копанки по вул. І.Франка, 16 проживали ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно - кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по вул. І.Франка,16 в с. Копапнки Калуського району проживали ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 належало по 1/5 частині будинковолодіння.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 20.05.2016 року (а.с.5), а 17.09.1998 року помер чоловік позивачки ОСОБА_8 (а.с.10).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 2/5 частин будинковолодіння по вул. І.Франка,16 в с.Копанки Калуського району.

ОСОБА_6, як дочка ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_8 , будучи спадкоємцем І черги після їхньої смерті та проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.9,11), відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою вул. І.Франка,16, с.Копанки, Калуського району (а.с.15-20) вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 283 859 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, відповідно до ст.1269 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна у відповідності до заповіту (а.с.16).

Відповідачі на спадкове майно не претендують, про що свідчать подані ними до суду заяви.

Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.05.2016 року, а саме: будинковолодіння по вул. І.Франка,16 в с.Копанки Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: