Cправа № 127/7918/13-ц
Провадження № 4-с/127/105/17
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С,

при секретарі: Марценюк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №52317501 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/7918/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №52317501 з виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/7918/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Скарга мотивована тим, що головний державний виконавець поверхнево віднісся до виконання своїх посадових обовязків, не вчинив в повному обсязі виконавчі дії передбачені Законом України «Про державну виконавчу службу», а тому ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду зі скаргою в якій просило:

- визнати бездіяльність головного державного виконавця Макушинського Ю.І. Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області щодо проведення виконавчих дій з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/7918/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором неправомірною;

- зобовязати головного державного виконавця Макушинського Ю.І. Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим Вінницьким міським судом Вінницької області по цивільній справі №127/7918/13-ц;

- зобовязати головного державного виконавця Макушинського Ю.І. Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області провести виконавчі дії з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/7918/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором неупереджено та в повному обсязі виконати виконавчі дії передбачені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Представник скаржника ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не зявився, однак 08.06.2017р. надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. (а.с. 16)

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, надавши напередодні суду виконавче провадження №920/6.

Боржник ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду скарги повідомлялася належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання відділенням поштового звязку повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як належне повідомлення боржника про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, враховуючи подання заявником скарги заяви про розгляд скарги без участі заявника, державним виконавцем двічі проігноровано вимоги суду щодо явки в судове засідання, однак надано суду виконавче провадження, а участь боржника при розгляді скарги не є обовязковою, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги та вважає за можливе провести розгляд скарги без участі заявника та державного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги, цивільної справи №127/7918/13-ц та матеріали виконавчого провадження №920/6, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Як встановлено судом, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2013 року у справі №127/7918/13-ц позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі відділення №85 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором BL_KГ100091985 від 20.01.2012 року у розмірі 22978,87 грн., з яких: 12600,00 грн. тіло кредиту, 1,23 грн. заборгованість за відсотками, 10377,64 грн. пеня, а також судовий збір в розмірі 229,79 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду Вінницьким міським судом Вінницької області 24 лютого 2014 року було видано виконавчий лист, який як вбачається з матеріалів справи було стягувачем втрачено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 лютого 2016 року видано ПАТ «ВіЕйБі Банк» дублікат виконавчого листа №127/7918/13, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 24 лютого 2014 року, у цивільній справі №127/7918/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та поновлено пропущений строк для предявлення його до виконання, який 15.09.2017р. предявлений стягувачем до Центрального ВДВС м. Вінниця для примусового виконання.

23.09.2016 року державним виконавцем Макушинським Ю.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52317501 з виконання виконавчого листа №127/7918/13-ц виданого 24.02.2016р. Вінницьким міським судом Вінницької області.

Постановою державного виконавця Макушинського Ю.І. ВП №52317501 від 23.09.2016р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 та заборонено здійснювати його відчуження, яку в свою чергу 23.09.2016р. було направлено для виконання в Регіональний сервісний центр МВС у Вінницькій області.

Як вбачається з відповіді наданої Регіональним сервісним центром МВС у Вінницькій області, зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_4 виявлено не було, а тому накласти обмеження на проведення реєстраційних операцій не видається можливим.

10 січня 2017 року та 30 березня 2017 року державним виконавцем надіслано запити до Пенсійного фонду України, щодо перебування божника на обліку та отримано відповіді, що такої інформації не знайдено.

10 січня 2017 року та 30 березня 2017 року державним виконавцем надіслано запит до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами або фізичними особами-підприємцями та отримано відповідь про те, що платник податків з таким податковим номером в органах ДПС не перебуває.

В той же час, як вбачається з акту складеного державним виконавцем Макушинським Ю.І. 05.03.2017р., за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою боржника: м. Вінниця, вул……….. однак ліквідного майна, належного йому на праві власності на яке слід звернути стягнення не виявлено.

В подальшому, постановою головного державного виконавця Макушинського Ю.І. ВП №52317501 від 30.03.2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа №127/7918/13-ц виданого 24.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області стягувачу, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, положеннями статті 37 Закону №1404-VIII передбачено можливість повернення виконавчого документу стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, однак з аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» слідує висновок, що такому поверненню виконавчого документа має передувати вжиття державним виконавцем цілого ряду заходів та вчинення комплексу виконавчих дій спрямованих на ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

З матеріалів справи, а саме з копії виконавчого провадження №920/6, вбачається, що державними виконавцями Макушинським Ю.І., частково вживалися заходи спрямовані на виконання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2013 року у справі №127/7918/13-ц, зокрема надсилалися запити до ДПС України та Пенсійного фонду України, однак вжиті заходи є недостатніми для прийняття рішення, щодо повернення виконавчого документу стягувачу.

Зокрема, з вищевказаного виконавчого провадження слідує, що відкривши виконавче провадження 23 вересня 2016 року та наклавши арешт на майно боржника державним виконавцем на протязі майже чотирьох місяців (з 23.09.16 до 10.01.17) взагалі виконавці дії по даному виконавчому провадженні не здійснювалися.

Лише 10 січня 2017 року державним виконавцем надсилалися запити до ДПС України та Пенсійного фонду України, які не виявили майна боржника.

Частиною другою та третьою статті 18 Закону №1404-VIII закріплено права та обовязки державного виконавця та зокрема передбачено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною третьою цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, з матеріалів виконавчого провадження слідує, що державним виконавцем не в повній мірі здійснювалися виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду, а саме:

- боржник ОСОБА_4 жодного разу не викликалася державним виконавцем з приводу наявного виконавчого провадження, а її зареєстроване місце проживання державним виконавцем не зясовувалося;

- звернень до суду з поданнями про розшук боржника, про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, про встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України матеріали виконавчого провадження не містять.

В той же час, копія акту державного виконавця від 05.03.2017р. свідчить лише про одноразовий вихід виконавця, при цьому з вказаного акту не вбачається за якою саме адресою виходив державний виконавець, яким саме чином державним виконавцем перевірявся майновий стан боржника, чи був державний виконавець допущений до приміщення та чи проживає боржник ОСОБА_4Є за тією адресою куди виходив державний виконавець.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах виконавчого провадження міститься інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №85685833 від 24 квітня 2017 року, з якої слідує, що ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1.

Однак, жодних дій щодо виявленого нерухомого майна державним виконавцем не здійснювалося.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що вищевказана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №85685833 датована 24 квітня 2017 року, тоді як постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесене 30 березня 2017 року, тобто майже за місяць до формування довідки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем перевірка майнового стану боржника, в частині зясування наявності нерухомого майна, взагалі не проводилася.

Яке зазначалося вище, відповідно до статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, в порушення вищевказаної норми виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 не в повній мірі вчинено комплекс заходів щодо виконання виконавчого листа у справі №127/7918/13-ц, а відтак бездіяльність державного виконавця є неправомірною.

Поряд з цим, суд звертає увагу та те, що відповідно до статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При цьому, за змістом частини 1 та 2 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездальітність державного виконавця скаржник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, зобовязати відкрити виконавче провадження та зобовязати провести виконавчі дії.

Однак, вимог щодо скасування постанови державного виконавця ВП №52317501 від 30.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, скаржником не заявлено, а тому такі вимоги судом не розглядаються, оскільки суд розглядає скаргу в межах заявленим вимог і не може виходити за межі скарги.

Що стосується вимог скарги про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №127/7918/13-ц, то вказана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як зазначено вище, на даний час, не оскаржувалася та не скасована постанова державного виконавця ВП №52317501 від 30.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, оскільки постанова державного виконавця ВП №52317501 від 30.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу не скасована, у державного виконавця відсутні правові підстави для відновлення виконавчого провадження.

З цих же підстав не підлягає задоволенню вимога скарги щодо зобовязання головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 провести виконавчі дії з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/7918/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором неупереджено та в повному обсязі виконати виконавчі дії передбачені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Крім того, як уже зазначено відповідно до частини першої та другої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Таким чином, у разі скасування чи визнання незаконною постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу обовязок виконавця відновити виконавче провадження та вчиняти повноцінно виконавчі дії випливає безпосередньо з закону та не потребує прийняття окремого судового рішення.

Враховуючи вищевикладене вимоги скарги підлягають частковому задоволенню в частині визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 щодо проведення виконавчих дій з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/7918/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 щодо проведення виконавчих дій з виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі №127/7918/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: