Справа № 369/3831/17
Провадження № 2/369/2337/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «СКАНДИНАВІЯ РІАЛ ІСТЕЙТ», третя особа: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю « ДС ДОБРІ СПРАВИ 2» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння , -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «СКАНДИНАВІЯ РІАЛ ІСТЕЙТ», третя особа: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ДС ДОБРІ СПРАВИ 2» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння .

27 червня 2017 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову в якій представник просила суд забезпечити його шляхом накладення арешту на земельні ділянки кадастровий номер :02:002:5530 площею 0,8408 га та кадастровий номер :02:002:5531 площею 1 га, яка розташована у с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області. Заборонити ТОВ « ДС ДОБРІ СПРАВИ 2» та будь-яким іншим особам виконувати будь-які дії пов»язані з будівництвом на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:5530 та земельній ділянці кадастровий номер :02:002:5531, що розташовані за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0175 площею 1,8408 га, яка розташована у с. Крюківщина Києво- Святошинського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2-2877 від 11.10.2005 року.

01.08.2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за новим власником ОСОБА_4, нібито в рамках виконавчого провадження ВП № 24253242.

В подальшому було встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0175 площею 1,8408 га, власником якої є ОСОБА_1 була розділена на дві земельні ділянки кадастровий номер :02:002:5530 площею 0,8408 га та кадастровий номер :02:002:5531 площею 1 га.

Так на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 від 23.08.2016 року право власності на новоутворені земельні ділянки набула ОСОБА_6

Представник позивача наголошує, що факт зміни цільового призначення земельних ділянок та передача їх у власність ТОВ «СКАНДИНАВІЯ РІАЛ ІСТЕЙТ», основним видом діяльності якої є будівництво житлових і нежилих приміщень, свідчить про те,що невжиття заходів заборони виконувати будь-які дії пов»язані з будівництвом на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:5531, що розташовані за адресою: с. Крюківщина, Києво- Святошинського районну Київської області.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0175 площею 1,8408 га, яка розташована у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2-2877 від 11.10.2005 року.

В подальшому було встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0175 площею 1,8408 га, власником якої є ОСОБА_1 була розділена на дві земельні ділянки кадастровий номер :02:002:5530 площею 0,8408 га та кадастровий номер :02:002:5531 площею 1 га.

Як вбачається з наданої представником позивача інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна № 67426500 земельна ділянка кадастровий номер :02:002:5530 площею 0,8408 га належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки; земельна ділянка кадастровий номер :02:002:5531 відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна № 89630614 належить ТОВ «СКАНДИНАВІЯ РІАЛ ІСТЕЙТ» на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 3189.

Так представник позивача зазначає, що факт зміни цільового призначення земельних ділянок та передача їх у власність ТОВ «СКАНДИНАВІЯ РІАЛ ІСТЕЙТ», основним видом діяльності якої є будівництво житлових і нежилих приміщень, свідчить про те,що невжиття заходів заборони виконувати будь-які дії пов»язані з будівництвом на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:5531, що розташовані за адресою: с. Крюківщина, Києво- Святошинського районну Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо витребування майна з чужого володіння та визнання права власності на спірні земельні ділянки.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт в тому числі на земельну ділянку :02:002:5530 площею 0,8408 га належить ОСОБА_6, проте вимог в позовній заяві до ОСОБА_6 позивач не висуває, а тому спосіб забезпечення позову, заявлений позивачем, не є співмірним заявленим позовним вимогам та не відповідає характеру спірних правовідносин.

Щодо заявленої вимоги про заборону ТОВ « ДС ДОБРІ СПРАВИ 2» та будь-яким іншим особам виконувати будь-які дії пов»язані з будівництвом на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:5530 та земельній ділянці кадастровий номер :02:002:5531, що розташовані за адресою: с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області суд дійшов висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прокурором в обґрунтування заявлених вимог не надано належних доказів того, що на вказаних земельних ділянках проводяться будівельні роботи.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д.Усатов