Справа №752/535/16-ц
Провадження № 2/752/476/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.06.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 однією сім»єю без шлюбу, визнання за позивачкою право на спадщину на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, автомобіль «Жигулі», холодильник, набір кухонної меблі, мийку з тумбою плити, меблевий набір, плазмовий телевізор, комп»ютер з принтером, що належали ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач та ОСОБА_5 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з червня 2004 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 р. за адресою: АДРЕСА_2. Після хвороби ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_5 помер.

Позивач посилається на те, що 13.08.2013 р. вони спільно з ОСОБА_5 оформили право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_3 на ім»я ОСОБА_5. За час проживання в даному будинку вони спільно витрачали кошти на його утримання, облаштування, сплачували комунальні послуги, обробляли земельну ділянку.

Крім того, за час спільного проживання було набуто спільне майно: автомобіль «Жигулі», холодильник, набір кухонних меблів, мийка з тумбою, мебелевий набір, плазмовий телеізор, комп»ютер з принтером,, однак після смерті ОСОБА_5 невідомві особи таємно викрали частину майна, про що вона подала відповідну заяву до органів поліції.

Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_5 вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального мокругу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини і їй стло відомо про те, що також з заявою про прийняття спадщини звернувся рідний брат померлого.

В зв»язку з наявністю спору вона звернулась до суду.

В ході судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що з червня 2004 р. позивач проживала разом з ОСОБА_5 однією сім»єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Після його смерті залишилось спадкове майно, на яке позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

Представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнали позовні вимоги лише в частині задоволення позову про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу за період з моменту розірвання ОСОБА_1 шлюбу з ОСОБА_8 по квітень 2012 р. В іншій частині позовних вимог представники відповідача просили відмовити, оскільки, частина будинку, права власності в порядку спадкування на яку позивач просить визнати за нею, не був придбаний за час шлюбу і будь-якого будівництва вона не здійснювала. Крім того представники зазначили, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 звернулись спадкоємці другої черги, а тому у позивача, як спадкоємиці четвертої черги відсутні правові підстави для отримання у власність спадкового майна.

Треті особи без самостійних вимог - приватний нотаріус ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явились про місце і час судового розгляду повідомлялись судом належним чином.

Вислухавши сторон, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_8, який був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду від 29.03.2006 р., про що в подальшому був складений актовий запис 20.09.2007 р. № 589 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції.

Звертаючись до суду позивач просить встановити факт її проживання з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без укладення шлюбу за період з червня 2004 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Згідно з ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Тобто, для встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка і жінки без шлюбу необхідно встановити, що вони спільно проживають, не перебувають у буль-якому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було встановлено судом позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, який був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 29.03.2006 р.

Згідно ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 СК України.

Рішення набрало законної сили 11.04.2006 р.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу в період з червня 2004 р. по момент набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили.

В ході судового розгляду представники відповідача визнали факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з моменту розірвання нею попереднього шлюбу з ОСОБА_8 до квітня 2012 р., а тому зазначені обставини не підлягають доказуванню відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України.

Факт проживання позивачки однією сім»єю з ОСОБА_5 з квітня 2012 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 р. не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду і спростовуються показами свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є сусідами сім»ї ОСОБА_5, і в ході їх допиту в судовому засіданні підтвердили факт проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_4 з ОСОБА_5 до 2012 р., після чого вона проживала на АДРЕСА_5

Покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо підтвердження проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 до дня смерті суд не може прийняти до уваги оскільки зазначені особи є: близькою подругою та рідною донькою ОСОБА_1, а тому можуть свідчити на користь позивача з метою підтвердження наявності певних підстав для задоволення заявлених вимог. Крім того, зазначені покази не узгоджуються з показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14, які не є близькими знайомими або родичами сторін у справі і не зацікавлені у результаті вирішення даного спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з 12.04.2006 р. по квітень 2012 року, в іншій частин зазначені вимоги є недоведеними.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання за нею в порядку спадкування за законом як спадкоємицею четвертої черги права власності на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постіно із спадкодавцм, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Законом встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України).

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попердньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1269 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернулись: ОСОБА_15 - племінниця померлого, ОСОБА_4 - сестра померлого ОСОБА_2 - брат померлого, ОСОБА_15 - племінниця померлого, ОСОБА_1.

Крім того, з заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась племінниця ОСОБА_5 - ОСОБА_16

Оскільки рідні брати та сестри Спадкодавця є спадкоємцями другої черги, а особи, які проживали однією сім»їю із спадкодавцем не менше п»яти років на момент відкриття спадщини є спадкоємцями четвертої черги, враховуючи принцип черговості прийняття спадщини, спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його брат - ОСОБА_4 та сестра - ОСОБА_4, які успадкували його майно звернувшись з відповідними заявами до нотаріуса і на момент розгляду справи отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, суд встановив, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 не проживала спільно з ОСОБА_5

Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за законом не підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з 12.04.2006 р. по квітень 2012 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: