Номер провадження: 22-ц/785/4465/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника відповідача ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 22 березня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 про визнання договору банківського вкладу (депозиту) дійсним та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 про визнання договору банківського вкладу (депозиту) дійсним та стягнення коштів.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.02.2015 року між ОСОБА_4 та АТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая» у дол. США. Розмір депозитного вкладу складає 5100 дол. США, строком дії відповідно до 19.05.2015 року включно.

Відповідно до п.1.6 Договору депозиту банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 1738.

18.02.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_7 позичив ОСОБА_8 кошти в розмірі 5100,00 доларів США. Передання грошей відбулось шляхом перерахування з рахунку ОСОБА_6 відкритого в АТ «Дельта Банк», грошової суми в розмірі 5100,00 доларів США на рахунок позивача №1738, відкритий в АТ «Дельта Банк».

Однак, ПАТ «Дельта Банк» порушило взяті на себе зобов'язання, оскільки вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу і вклади повернуто частково. Сума неповернутих коштів відповідно до вищевказаних Договорів, становить 136 976,38 грн., в звязку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив задовольнити його у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала до суду письмові заперечення та просила у задоволенні позову відмовити з правових підстав викладених у запереченнях.

ОСОБА_9 Київського районного суду м.Одеси від 22 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, визнано Договір банківського вкладу (депозиту) від 18 лютого 2015 року укладеним. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення в частині визнання договору банківського вкладу (депозиту) дійсним та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк», перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду щодо часткового задоволення позову постановлено на підставі неповного зясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відносно визнання договору банківського вкладу (депозиту) укладеним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що 18.02.2015 року між ОСОБА_4 та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір банківського вкладу № 005-15547-180215 «Найкращий від Миколая» у доларах США, сума вкладу за яким становила 5 100,00 дол. США строком до 19.05.2015 року.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного ОСОБА_10 України за №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено ОСОБА_5.

ОСОБА_9 виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено па шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

ОСОБА_9 виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення про ліквідацію АТ «Дельта Банк». Процедуру ліквідації розпочато з 05 жовтня 2015 року. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ ОСОБА_11 призначено ОСОБА_5, який здійснював раніше функції уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк».

Задовольняючи позовні вимоги щодо визнати Договору №005-15547-180215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 18 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» - дійсним суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір строкового вкладу за програмою «Найкращий від Миколая», тобто, відповідно до поточних на той час ринкових умов та внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому вкладнику ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з чим такий правочин є новим і не надає кредитору жодних додаткових переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст.27 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банкірської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

ОСОБА_12 визначає повноваження Уповноваженої особи Фонду під час дії тимчасової адміністрації. Зокрема, ч. 2 ст. 38 Закону передбачає, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Пунктом 3 Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затверджених протоколом виконавчої дирекції Фонду від 10.02.2015 року №036/15, встановлено, що перевірка проводиться за всіма банківськими рахунками, по яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників. Перевірка проводиться, зокрема, щодо фактів: безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в одному банку, призначення платежу яких свідчать про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення на фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

Отже, вказаними нормами права визначено як обовязок Уповноваженої особи у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, і обов'язок, протягом дії у тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Згідно Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» № 408 (витяг є в матеріалах справи), визначено здійснити на підставі протоколів Комісій з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», наданих в порядку, передбаченому п.6 та 7 цього Наказу, перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону.

У звязку з прийняттям рішення Виконавчої дирекції Фонду № 147 від 03 серпня 2015 року, яким продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 року включно, Уповноважена особа видала Наказ від 07.08.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» № 691, яким визначено продовжити строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів ), що є нікчемними з підстав, передбачених ч.3 ст. 38 Закону.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами ОСОБА_10 після 16.01.2015 року включно.

Так, дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна.

З огляду на це, вказані фізичні особи - платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу.

При цьому, клієнти - Ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів, були кредиторами ОСОБА_10 за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків.

При цьому, зазначені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в ОСОБА_10, які були здійсненні в період дії Постанови Національного ОСОБА_10 України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» (далі - «Постанова»).

Як зазначено в Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів ОСОБА_10 було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги ОСОБА_10 кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно.

Тобто, за таких умов, укладання між ОСОБА_10 та фізичними особами після 16.01.2014 року договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами ОСОБА_10, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання ОСОБА_10 кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України).

За визначенням ст. 633 ЦК України публічним договором є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне обслуговування, банківське обслуговування та ін.).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надано відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, статтею 633 ЦК України встановлена пряма заборона на надання переваги одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, а також передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій статті 633 ЦК України та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні та виконанні публічного договору, є нікчемними (ч.6 ст.633 ЦК України).

Згідно з пунктом 1.8 Договору банківського вкладу № 005-15547-180215 Сторони домовилися про те, що зарахування вкладу на рахунку здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

Відповідно до п. 2.3, вказаних Правил здійснюючи укладання Договору з ОСОБА_10, клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення цих Правил для застосування у своїх взаємовідносинах s ОСОБА_10.

Згідно п. 18.8. Правил укладанням Договору з ОСОБА_10 Клієнт підтверджує отримання примірника такого Договору та цих Правил.

Згідно п. 2.6., 2.7. вказаних Правил Клієнт, уклавши з ОСОБА_10 відповідний Договір, підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами.

У разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу і застосовуються Сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі сторони прямо не передбачили протилежне.

На підставі п. 2.8. Правил від 14.01.2015р. оприлюднення Правил з метою ознайомлення фізичних осіб з їх змістом здійснюється ОСОБА_10 шляхом розміщення тексту Правил на Офіційному сайті ОСОБА_10 www.deltabank.com.ua та на сайті DeltaPremier www.deltapremier.com.ua. та у приміщеннях відділень банку у доступному для відвідування місці. Зазначене кореспондує п. 1.1. Договору вкладу.

Відповідно до п. 2.9. вказаних Правил, укладаючи відповідний Договір за Продуктом ОСОБА_10, Клієнт приймає на себе всі обовязки та набуває всіх прав, передбачених цими Правилами, так само як і ОСОБА_11 бере на себе всі обовязки та набуває всіх прав, передбачених цими Правилами для відповідного кола банківських послуг, що будуть надаватися ОСОБА_10 за укладеним з Клієнтом Договором за Продуктом ОСОБА_10.

Згідно п. 2.11.14 вказаних вище Правил Клієнт має право розмістити Вклад у ОСОБА_10, а також отримувати Вклад та проценти у порядку та на умовах, що передбачені відповідним Договором банківського вкладу (депозиту), з урахуванням умов відповідного продукту ОСОБА_10 та положень цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 1067 ОСОБА_11 зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Відповідно до пункту 5.11. Правил зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Всупереч п. 5.11 Правил, як виявлено перевіркою відповідача, кошти на депозитний рахунок за Договором № 005-15547-180215, вносилися третьою особою, що є порушенням умов Договору та Правил, що є публічними.

Так, Комісією було виявлено та це не оскаржується, а навпаки, підтверджується позивачем у позові, що кошти для зарахування на рахунок за Депозитним договором №005-15547-180215 надійшли з поточного рахунку третьої особи - ОСОБА_6, що й призвело до дій, спрямованих на отримання переваги клієнта на отримання коштів перед іншими кредиторами ОСОБА_10.

Крім того, підписавши Додаткову угоду № 1 Вкладник прийняв на себе ризик визнання такого правочину нікчемним, адже він був ознайомлений з вимогами чинного законодавства щодо зарахування коштів у вклад, з Правилами ОСОБА_10, які забороняли такі дії, отже він свідомо допустив порушення вимог законодавства.

Як зазначалося вище, Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк», затвердженими ОСОБА_9 директорів АТ «Дельта Банк» від 14.01.2015 року, які є публічними та однаковими для всіх споживачів банкірських послуг, повний текст яких був розміщений на офіційному сайті ОСОБА_10, та які підлягають обов'язковому застосуванню до спірних відносин, не передбачено виключень в частині надання права на здійснення зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум від третіх осіб.

За таких обставин, спірний Договір вкладу № 005-15547-180215 укладений в порушення вимог чинного законодавства і його правомірність спростовується п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема з підстав, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Тобто, для вирішення питання про правомірність рішення щодо визнання Договору № 005-15547-180215 нікчемним на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, суд мав встановити наявність чи відсутність у спірних правовідносинах фактичні підстави, за наявності яких ОСОБА_12 встановлює нікчемність правочину (договору).

Саме до такого правового висновку дійшов ВАСУ під час розгляду справ в аналогічних спірних правовідносинах (Ухвала від 22.03.2017 року у справі № К/800/11430/16, Ухвала від 15.02.2017 р. у справі № К/800/12005/16, Ухвала від 21.12.2016 року у справі № К/800/12004/16, Ухвала від 15.02.2017 р. у справі № К/800/11778/16 та ін.).

Між тим, умовою, що призвела до нікчемності правочину, є не лише сам факт укладення Договору вкладу в той час, коли ОСОБА_11 був обмежений у своїй діяльності, а й факт зарахування коштів з рахунку третьої особи, що заборонено чинним законодавством. Тобто, у даному випадку пільги отримав позивач, оскільки він не залучав власних коштів у вклад, та ОСОБА_6, оскільки останній отримав переваги перед іншими кредиторами на отримання свого вкладу, нехтуючи порядком, передбаченим Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (ст.ст. 26, 52 Закону) на виплату вкладу у разі ліквідації ОСОБА_10.

На момент введення тимчасової адміністрації ОСОБА_6 мав суму коштів, що перевищувала гарантований Фондом розмір, тому допустив роздроблення свого вкладу на вкладні рахунки інших осіб, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами становить 200 000 гривень. Сума коштів, що перевищує гарантовану Фондом, виплачується в порядку черговості задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 52 Закону.

Тобто, грошові кошти понад гарантовану суму відшкодовуються за рахунок ліквідаційної маси банку, а не за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в порядку черговості (в четверту чергу), що встановлена ст. 52 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Складання переліку вкладник та визначенні сум до відшкодування на підставі ст.27 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснюється саме після перевірки правочинів на виявлення ознак їх нікчемності, яку проводить Уповноважена особа ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації. Тобто особи, які уклали з банком договори банківського вкладу (депозиту), відносно яких виявлено ознаки нікчемності, не є вкладниками банку в розумінні Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, відповідно, не можуть бути включені до переліку осіб, який складається відповідно до ст.27 Закону.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що умови Договорів, до яких віднесено і спірний правочин (Витяг з Додатку № 1 до цього Протоколу надавався разом з Витягом з Протоколу), укладені між ОСОБА_10 та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами ОСОБА_10, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині визнання договору банківського вкладу (депозиту) дійсним.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити, рішення Київського районного суду м.Одеси від 22 березня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про визнання дійсним договору банківського вкладу (депозиту) скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 про визнання договору банківського вкладу (депозиту) №005-15547-180215 від 18 лютого 2015 року дійсним відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_13

ОСОБА_2