Справа № 574/174/15-ц
Провадження 6/574/9/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В.

з участю представника ДВС ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

розгляднувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду подання начальника Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області про встановлення тимчасового обмеження виїзду за кордон відносно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Начальник Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження виїзду за кордон відносно ОСОБА_2 мотивуючи тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист виданий Буринським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 25881 грн. 22 коп.. Посилаючись на те, що боржник рішення суду не виконує і має вищевказану заборгованість просила обмежити йому виїзд за кордон.

В судовому засіданні представник Буринського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_1 у розгляді подання покладався на розсуд суду, оскільки ОСОБА_2 напередодні погасила близько 3000 грн. боргу і з нею досягнута домовленість, що вона буде сплачувати по 1500 грн. щомісячно.

Боржниця ОСОБА_2 підвердила суду, що має заборгованість, однак вона намагається її погасити по мірі заробітків. Дійсно іноді вона виїджала до Росії, де працювала, щоб сплатити цей борг. Просила відмовити у задоволенні подання, оскільки роботи тут вона не має і вимушена їздити на заробітку за межі країни.

Дослідивши обставини справи, матеріали виконавчого провадження та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 05.03.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 26288 грн. 23 коп. та видано відповідний виконавчий лист (справа №574/174/15-ц), на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду.

Актом від 10.01.2017 року встановлено, що боржниця їздить на заробітки за межі України, борг не сплачує, майно та кошти відсутні.

Між тим, жодних доказів щодо проведення інших виконавчих дій на встановлення майна боржника, грошових коштів чи інших активів суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 5 ч. 1 цієї ж статті передбачено, що право громадянина на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, в тому числі, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Натомість ані в поданні, а ні в матеріалах доданих до нього будь-які докази ухилення боржника від виконання зобовязань відсутні.

Разом з цим представником ДВС визнано та підтверджено платіжними дорученнями, що ОСОБА_2 погашає наявну заборгованість перед стягувачем.

Сама по собі факт її періодичного виїзду за межі України на роботу не може розцінюватися як ухилення від виконання зобовязань.

За таких обставин суд приходить до висновку, що питання обмеження боржника у праві виїзду за кордон є передчасним і не доведено належними та допустимим доказами, у звязку з чим воно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.ст. 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання начальника Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області про встановлення тимчасового обмеження виїзду за кордон відносно ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Повний текст ухвали виготовлений 21.04.2017 року