Справа № 723/610/17
Провадження № 2/723/924/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючої судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антофій О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 16016,61 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В погашення заборгованості відповідач, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Вказують, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими «Умовами та правилами», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Зазначають, що при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тим самим не виконав зобов»язання за договором. Наслідками порушення щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку із зазначеним порушенням у відповідача станом на 22.02.2017 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 21426,68 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 15642,87 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2484,43 грн., заборгованості за пенею та комісією 2502,84 грн. та штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 796,54 грн. Просять стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що звернулася до банку щодо реструктуризації заборгованості.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 06.06.2016 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реконструкцію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.

Згідно умов про реструктуризацію заборгованість за договором складає 17216,61 грн., дата кінцевого погашення заборгованості 30.06.2019 р.; в забезпечення виконання зобов»язання позичальник повинен мати залишок на рахунку в банку в розмірі 1200 грн.; вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту, вважається простроченою і позичальник сплачує банку штраф в розмірі 796, 54 грн. Згідно домовленостей про приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт банк надає позичальнику кредит в сумі 16016,61 грн. на строк 36 місяців з 06.06.2016 р. по 30.06.2019 р. шляхом встановленя кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 2,0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. В погашення заборгованості позичальник з 1 по 25 число кожного місяця надає банку кошти в сумі 628,38 грн., що включають заборгованість за кредитом, процентами, а інші витрати у відповідності до Умов і правил. При порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше як на 31 день, останній сплачує банку штраф в розмірі 796,54 грн.

Відповідач підтвердила підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами складають між нею та Банком Кредитний договір. Наведене підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписаною ОСОБА_1 04.06.2013 р.

Згідно таблиці розрахунку простроченої заборгованості позичальника ОСОБА_1 по кредитному договору від 06.06.2016 року станом на 22.02.2017 року загальна заборгованість боржника складає 21426,68 грн., яка складається з наступного:

-15642,87 грн. заборгованість за кредитом;

-2484,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2502,84 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 796,54 грн. штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Поняття неустойки наведене у статті 549 цього кодексу. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлени обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку відповідач повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.6.2 Умов передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму понад 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, встановлено порядок її нарахування.

Судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконала, в звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за кредитом в сумі 15642,87 грн. та процентами за користування кредитом в сумі 2484,43 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, судом встановлено, що умовами договору передбачено подвійну відповідальність за одне порушення, а саме: нарахування пені та штрафу, які є одним видом цивільно-правової відповідальності, за порушення строків виконання зобовязання, що суперечить ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення неустойки слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача пеню та комісію в сумі 2502,84 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст.526, 546, 549, 611, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість станом на 22.02.2017 року за кредитним договором від 06.06.2016 року в сумі 20630,14 грн., яка складається з наступного:

-15642,87 грн. заборгованість за кредитом;

-2484,43 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2502,84 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1541 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

СУДДЯ: