Справа №173/783/17
Провадження №2/173/539/2017
04.07.2017 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2015 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 На момент продажу будинку в ньому була зареєстрована мати позивача - ОСОБА_2, проте вона не проживає в цьому будинку вже з березня 2009 року. Вона фактично мешкає за кордоном та не заперечує проти зняття її з реєстрації, проте приїхати для цього не має можливості. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином.
Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Суд, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу від 13 березня 2015 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-12). За цією адресою зареєстрованою є ОСОБА_2, що підтверджується домовою книгою (а.с.13-15), довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 801 від 11 квітня 2017 року (а.с.16) та адресною довідкою від 10 червня 2017 року (а.с.21).
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 19 травня 2017 року, складеного депутатом Верхньодніпровської міської ради Глазуненко Н.В., ОСОБА_2 не проживає в в АДРЕСА_3 з 2009 року (а.с.17).
Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що раніше вона була власником будинку АДРЕСА_1, потім вона продала його ОСОБА_2 Вона проживає по сусідству, в будинку АДРЕСА_4 тому їй відомо, що приблизно з 2008 року в цьому будинку ніхто фактично не проживає, ні позивач, ні відповідач. Будинок взагалі не придатний для проживання. Відповідач розійшлася зі своїм чоловіком та змінила місце проживання. Ніяких перешкод у користуванні цим майном її ніхто не чинив.
Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. В той же час член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в будинку, який належить позивачу, з 2009 року без поважних причин, оскільки відповідач добровільно залишила будинок та визначила своїм місцем проживання інше житло. Жодних перешкод у користуванні цим житлом позивач не створювала. Ніяких інших домовленостей між ОСОБА_1, як власником житла, та ОСОБА_2, щодо користування цим житлом не було. Будь-яких інших правових підстав користування цим житлом, зокрема договору оренди, сервітуту тощо судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно з яким суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,60, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути скасовано судом, що його ухвалив за заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко