АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3284/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

17 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду в вищевказаним позовом, в якому просила: розірвати договір № 24 від 26.05.2016року, укладений між нею та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на її користь сплачені за товар грошові кошти в сумі - 48 075,00грн., неустойку в сумі - 1851, 00грн., моральну шкоду в сумі - 20 000,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 зазначила, що 26.05.2016 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4. був укладений договір №24 купівлі-продажу. Згідно п. 1.1. ст. 1 вищевказаного договору Відповідач (Продавець) зобов'язався здійснити поставку меблів Позивачу (Покупцю), укомплектованої за індивідуальним проектом, узгодженим з Покупцем, який є невід'ємною частиною даного договору. Згідно п. 1.2. ст. 1 договору, Покупець зобов'язався здійснити оплату Продавцю на умовах договору. П. 1.3. ст. 1 договору встановлена загальна вартість замовлення в розмірі - 56000 гривень. Ст. 2 договору між Позивачем та Відповідачем встановлено, що меблі, що поставляються - це кухня, яка передається Продавцем Покупцю у зібраному вигляді (п. 2.1. договору). У разі якщо меблі, що поставляються, мають складні конструктивні особливості або великі габарити, то такі меблі монтуються за адресою, вказаною покупцем: АДРЕСА_1 (п. 2.2. договору). Згідно з п. 2.3. договору Продавець повинен надати Покупцю робочий ескіз (проект) заказу, а Покупець затвердити ескіз (проект) (п. 2.3. договору). П. 2.4. договору передбачає готівкову та безготівкову форму оплати. Відповідно до п. 2.5. договору при готівковій формі оплати початком виконання зобов'язань за договором є день отримання передоплати Продавцем від Покупця в розмірі 70% загальної вартості замовлення, що складає - 39760,00 грн. Доплата у розмірі 30% загальної суми замовлення складає - 16240,00 грн. Згідно з п. 2.8. договору Продавець зобов'язався здійснити поставку готової продукції 15 липня 2016 року. Відповідно до п. 2.10. договору після закінчення виконання робіт за даним договором сторони підписують акт приймання - передачі замовлення. Згідно п. 3.2. договору усі зміни до підписаної раніше специфікації та ескізу вносяться шляхом укладення додаткової угоди з доплатою Покупця. Згідно п. 5.1. договору будь-які зміни та доповнення даного договору будуть діяти тільки у тому випадку, коли вони оформлені у письмовому вигляді та підписані обома сторонами даного договору. 14.07.2016 року між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду до вищевказаного договору, відповідно до якої, у зв'язку з ремонтом квартири, поставку меблів перенесено на 31 липня 2016 року. Згідно з додатковою угодою від 09.08.2016року, поставку меблів за обопільною згодою перенесено на 23 серпня 2016 року, а також передбачено заміну комплектуючих частин (фурнітури та фасадів скла) з доплатою Покупця у розмірі - 5700,00 грн. Таким чином, загальна сума замовлення за договором № 24 від 26.05.2016 р. була збільшена і склала суму - 61 700,00 грн. Позивач здійснила часткову оплату замовлення шляхом передачі Відповідачу готівкових грошових коштів. Так, Позивач сплатила Відповідачу попередню оплату за договором №24 від 26.05.2016р. згідно з квитанцією № 510786 від 26.05.2016 р. у розмірі - 2615,00 грн., згідно з квитанцією № 510785 від 26.05.2016 р. - 39 760,00 грн., загалом - 42 375,00 грн. (що склало 75,67 % загальної суми замовлення). Також згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 243 від 09.08.2016р. позивач сплатила Відповідачу доплату згідно з додатковою угодою від 09.08.2016 р. в сумі - 5 700,00 грн. Таким чином, всього Позивач сплатила Відповідачу за договором № 24 від 26.05.2016р. - 48 075,00 грн. (що складає 77,92% загальної вартості замовлення). Відповідач поставив Позивачу частину комплектуючих меблів, але не зібрав їх. 09.11.2016 р. позивач отримав від Відповідача лист - прохання про виконання договірних зобов'язань № 1 від 04.11.2016 р. та підписати Акт виконаних робіт та здійснити доплату. Оскільки Позивач своєчасно, у відповідності до умов договору, здійснила попередню оплату меблів, Відповідач зобов'язаний був поставити меблі Позивачу за вказаною у договорі адресою у зібраному вигляді 23 серпня 2016 р. Станом на день подання цієї позовної заяви Відповідач свої зобов'язання не виконав. Оскільки вартість роботи (послуги) окремо договором № 24 від 26.05.2016 р. не визначено, то розмір неустойки, яку Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», складає три відсотки загальної вартості замовлення, а саме: 1 851,00 грн. Крім того, внаслідок порушення Відповідачем прав споживача і недобросовісного виконання Відповідачем зобов'язань за укладеним з Позивачем договором, Позивачу завдано моральної шкоди. Спричинена Відповідачем моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях Позивача внаслідок погіршення стану здоров'я Позивача, викликаного пережитими Позивачем негативними емоціями, стресом, душевними хвилюваннями, пов'язаними з тривалим невиконанням Відповідачем договірних зобов'язань. Позивач і його родина переживали моральні страждання у зв'язку з неможливістю користуватися придбаним майном, вимушені були протягом майже трьох місяців терпіти незручності при приготуванні їжі та харчуванні у зв'язку з тим, що кухонні меблі не були влаштовані Відповідачем. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я, викликаного стресом, виникла необхідність у стаціонарному лікуванні Позивача. Таким чином, позивач вважає, що розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди складає - 20 000,00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року позов ОСОБА_3 було задовольнено частково. Розірвано договір № 24 від 26.05.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 завдаток у розмірі - 48 075,00грн. та пеню у розмірі - 1851, 00грн., а всього: 49 926 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять шість) грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить вказане рішення скасувати в частині відмови у стягнення з відповідача моральної шкоди, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги. В іншій частині вказане рішення просить залишити без змін.

В обґрунтування скарги зазначила, що спричинена їй Відповідачем моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях Позивача внаслідок погіршення стану здоров'я, викликаного пережитими Позивачем негативними емоціями, стресом, душевними хвилюваннями, пов'язаними з тривалим невиконанням Відповідачем договірних зобов'язань. Сума сплачених Позивачем Відповідачу коштів є дуже значною, враховуючи майновий стан Позивача. Позивач і його родина переживали моральні страждання у зв'язку з неможливістю користуватися придбаним майном, вимушені були протягом майже трьох місяців терпіти незручності при приготуванні їжі та харчуванні у зв'язку з тим, що кухонні меблі не були влаштовані Відповідачем. Позивач має тяжі хорнічні захворювання, і крім того, вагітна. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я, викликаного стресом, позивач зумшена була стаціонарно лікуватися у період з 11.10.2016 р. до 27.10.2016 р. Порушення права Позивача як споживача продукції суттєво вплинуло на його психоемоційний стан, що викликало розлади у стані фізичного здоров'я.

Відповідач ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначила, що в даному випадку мало місце прострочення кредитора, оскільки з вини позивача не були підписані додаткові угоди про зміну конфігурації замовлення, що змусило її призупинити роботи по установці меблів.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг у передбачених ст. 303 ЦПК України межах, вважає, що скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.05.2016р. між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір № 24 купівлі-продажу. Згідно з п.п. 1.1. п. 1 вищевказаного договору Відповідач (Продавець) зобов'язався здійснити поставку меблів Позивачу (Покупцю), укомплектованої за індивідуальним проектом, узгодженим з Покупцем, який є невід'ємною частиною даного договору. Згідно з п.п. 1.2. п. 1 договору Покупець зобов'язався здійснити оплату Продавцю на умовах договору. П.п. 1.3. п. 1 договору встановлена загальна вартість замовлення в розмірі - 56000 гривень. П. 2 договору встановлено, що меблі, що поставляються - це кухня, яка передається Продавцем Покупцю у зібраному вигляді (п.п. 2.1. договору). У разі якщо меблі, що поставляються, мають складні конструктивні особливості або великі габарити, то такі меблі монтуються за адресою, вказаною покупцем: АДРЕСА_1 (п.п. 2.2. договору). Згідно з п.п. 2.3. договору Продавець повинен надати Покупцю робочий ескіз (проект) заказу, а Покупець затвердити ескіз (проект). П.п. 2.4. договору передбачає готівкову та безготівкову форму оплати. Відповідно до п.п. 2.5. договору при готівковій формі оплати початком виконання зобов'язань за договором є день отримання передоплати Продавцем від Покупця в розмірі 70% загальної вартості замовлення, що складає - 39760,00 грн. Доплата у розмірі 30% загальної суми замовлення складає - 16240,00 грн. Згідно з п.п.2.8. договору Продавець зобов'язався здійснити поставку готової продукції 15 липня 2016 року. Відповідно до п.п. 2.10 договору після закінчення виконання робіт за даним договором сторони підписують акт приймання - передачі замовлення. Згідно з п.п. 3.2. договору, усі зміни до підписаної раніше специфікації та ескізу вносяться шляхом укладення додаткової угоди з доплатою Покупця. Згідно п.п. 5.1. договору, будь - які зміни та доповнення даного договору будуть діяти тільки у тому випадку, коли вони оформлені у письмовому вигляді та підписані обома сторонами даного договору /а.с.9-13/.

14.07.2016р. між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду до вищевказаного договору, відповідно до якої, у зв'язку з ремонтом квартири, поставку меблів перенесено на 31 липня 2016року /а.с.15/.

Згідно з додатковою угодою від 09.08.2016р. поставку меблів за обопільною згодою перенесено на 23 серпня 2016р., а також передбачено заміну комплектуючих частин (фурнітури та фасадів скла) з доплатою Покупця у розмірі - 5700,00 грн./а.с.14/.

Таким чином, загальна сума замовлення за договором №24 від 26.05.2016р. була збільшена і склала суму - 61 700,00 грн.

Позивач ОСОБА_3 здійснила часткову оплату замовлення, шляхом передачі Відповідачу готівкових грошових коштів: згідно з квитанцією № 510786 від 26.05.2016 р. у розмірі -2 615,00 грн. /передоплата/, згідно з квитанцією № 510785 від 26.05.2016 р. - 39 760,00 грн. /передоплата/, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №243 від 09.08.2016р. позивач сплатила Відповідачу доплату згідно з додатковою угодою від 09.08.2016р. в сумі - 5 700,00 грн. / а.с.16,17/.

Таким чином, всього ОСОБА_3 сплатила Відповідачу за договором № 24 від 26.05.2016р. аванс 48 075,00 грн.

На підставі цих обставин, які грнутуються на наявних у справі доказах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач ОСОБА_3 своєчасно, у відповідності до умов договору, здійснила попередню оплату меблів у зазначеній сумі, а відповідач зобов'язаний був поставити меблі Позивачу за вказаною у договорі адресою 23 серпня 2016р.

Як правильно встановлено всудом, Відповідач свої зобов'язання за договором та угодою не виконав. Відповідач поставив ОСОБА_3 частину комплектуючих меблів та повністю їх не зібрав у строк.

Згідно листа-прохання від 04.11.2016 р. про виконання договірних зобов'язань № 1, адресованого ОСОБА_3, відповідач запропонувала прийти до офісу та підписати Акт виконаних робіт та провести доплату, з чим вона не погодилася і натомість звернулася до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем умови договору не були виконані належним чином у визначений договором строк, позивач має право відмовитися від договору №24 від 26.05.2016 р., укладеного з Відповідачем, та вимагати відшкодування збитків.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції дійшов висновку, що суду не було надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та вимога ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню оскільки не ґрунтується на положеннях Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів погоджується з такими висновкоми суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист про споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Саме така правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16 і у даному випадку суд першої інстанції відповідно до ст. 360-7 ЦПК України обгрнутовано її застосував по цій справі.

Стаття 683 ЦК України передбачає наступні правила стосовно комплекту товару:

1. Якщо договором купівлі-продажу встановлений обов'язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов'язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту.

2. Продавець зобов'язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Оскільки відповідач всупереч положень договору, з урахуванням укладених до нього доповнень, до 23 серпня 2016 року не здійснила поставку відповідачу повного комплекту кухні, оскільки іншого договром не передбачено, - наступають визначені у ст. 684 ЦК України наслідки передання некомплектного товару, зокрема якщо продавець у розумний строк не доукомплектував товар, покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми.

При цьому відповідно до ч. 1 статті 689 ЦК України позивач, як покупець була зобов'язана прийняти товар, крім випадків, коли вона має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Таким чином, оскільки відповідач всупереч договору вчасно не поставив весь комплект кухні, не доукомплетував його згідно домовленості, то у позивача були законні підстави для розірвання договору. При цьому посилання відповідача на прострочення кредитора є безпідставним, за їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даному випадку відповідно до договору позивач здійснила відповідачу попередню оплату обумовленого у договорі товару, кухні. Оскільки відповідач не передала обумовлений товар в повній комплектації, тому відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України позивач має право за своїм вибором вимагати повернення суми попередньої оплати.

Що стосується можливого врахування вартості вже поставлених відповідачем комплектуючих елементів кухні, то в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, які кокретні елементи кухні були поставлені позивачу відповідачем і скільки вони коштують. Посилання відповідача на односторонні акти прийому-передачі від 18 серпня 2016 року, 25 серпня 2015 року та від 12 вересня 2016 року, які не були підписані позивачем, є безпідстаними, оскільки в актах від 18 серпня та від 12 вересня про постаку деяких комплектуючих елементів кухні не вказана їх вартість, а виконання зазначених в акті від 12 вересня робіт по складанню секцій - не доведено належними і допустими в таких випадках відповідно до ст. 218 ЦК України письмовими доказами (а.с. 232, 233, 235). Оскільки це питання в даній справі відповідачем не доведено, колегія суддів не враховує вартість вже поставлених елементів кухні, що не позбавляє відповідача права з цього приводу звернутися до суду з відповідним позовом до ОСОБА_3

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарг цього висновку не спростували, то відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий -

Судді -