Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоХопти С.Ф.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Наталії Володимирівни, про визнання фактів, визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними, визнання спадкоємцем та розподіл спадкового майна, стягнення коштів, видачу свідоцтва про право на спадщину, накладення штрафу за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив: визнати факт невикористання ОСОБА_7 піврічного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати факт відсутності судового провадження та рішення щодо подовження строку ОСОБА_7 на подання заяви про прийняття спадщини; визнати факт відсутності чинного спадкового розпорядження ОСОБА_9; прийняти рішення про нотаріальний розподіл спадкового майна серед родичів; скасувати видані ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грошові вклади; стягнути з ОСОБА_7 та нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. в рівних частках кошти, отримані ОСОБА_7 з грошових вкладів ОСОБА_9, з урахуванням індексації за період з травня 2015 року; визнати його єдиним спадкоємцем ОСОБА_9; встановити стан банківських рахунків померлого ОСОБА_9 та суми отриманих з них коштів ОСОБА_7; направити дисциплінарній палаті кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області визначення суду щодо притягнення нотаріуса ПанченкоН.В. до дисциплінарної відповідальності; видати йому свідоцтво на грошові вклади ОСОБА_9; накласти штраф на нотаріуса Панченко Н.В. за протиправну видачу свідоцтва ОСОБА_7 на грошові вклади ОСОБА_9

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 21 липня 2015 року державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. на ім'я ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається зі вкладу у відділенні № 40 Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приватбанк», та видане 17 квітня 2015 року державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. на ім'я на ім'я ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_9, що складається з грошових вкладів у відділенні № 47 Придніпровського Регіонального департаменту АТ «Банк «Фінанси та Кредит». У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_6 відмовлено.

ОСОБА_6 оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалами апеляційного суду Кіровоградської області від 30 червня 2016 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, в тому числі для сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Повертаючи ОСОБА_6 апеляційну скаргу, суд виходив того, що заявник у тому числі не сплатив судовий збір за її подання, беззаперечних доказів на підтвердження фінансової неможливості сплатити судовий збір не надав.

При цьому апеляційний суд зазначав, що при поданні апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір: у розмірі 551 грн 20 коп. (за вимоги про визнання фактів), 551 грн 20 коп. (за вимогу про розподіл спадкового майна), 551 грн 20 коп. (за вимоги про встановлення стану банківських рахунків померлого та отримані ОСОБА_7з них кошти, простягнення на користь позивача коштів з грошових вкладів померлого), 551 грн 20 коп. (за вимогу про визнання позивача єдиним спадкоємцем майна померлого) та 551 грн 20 коп. (за вимогу про видачу свідоцтва на грошові вклади), тобто 2756 грн х 110%= 3031грн 60 коп.

Погодитися із такими висновками не можна.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлена в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Дійшовши висновку про те, що позовні вимоги про розподіл спадкового майна, визнання позивача єдиним спадкоємцем майна померлого та видачу свідоцтва на грошові вклади є самостійними вимогами немайнового характеру, за кожну з яких підлягає сплаті судовий збір, апеляційний суд не звернув уваги на те, що наведені вимоги нерозривно взаємопов'язані між собою, поєднані одним матеріально-правовим змістом, що випливає із права ОСОБА_6 на одноосібне спадкування після смерті ОСОБА_9, за захистом якого позивач звернувся до суду, тобто є однією вимогою, а не трьома, як зазначив апеляційний суд.

Про необхідність дослідження суті заявлених позовних вимог, які обкладаються судовим збором, а не лише врахування їх кількості, зазначено у правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України № 21-3944а16від 14 березня 2017 року.

Таким чином, апеляційний суд неправильно визначив кількість позовних вимог немайнового характеру та розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

За змістом цієї практики щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Таким чином, розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для визначення того, чи може особа використати своє право доступу до суду.

На підтвердження своєї фінансової неможливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3031 грн 60 коп. ОСОБА_6 надав суду довідку управління Пенсійного Фонду України у м. Світловодську та Світловодському районі від 14 жовтня 2014 року про те, що розмір його пенсії становить 949 грн.

Відмовляючи ОСОБА_6 у звільненні від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд формально послався на відсутність беззаперечних доказів на підтвердження фінансової неможливості заявника сплатити судовий збір; питання фінансової спроможності заявника сплатити судовий збір з урахуванням наданих на підтвердження таких обставин доказів не дослідив; не з'ясував, чи дотриманий баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за подання апеляційної скарги та правом заявника на доступ до правосуддя; належним чином не мотивував своїх висновків щодо вирішення клопотання ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору.

З цих підстав ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню за п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик