Провадження № 2/127/123/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Романюк Л.Ф.,

при секретарі:ОСОБА_1,

за участю представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 18.10.2013 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5, а саме: житлового будинку літ. «А» з прибудовою,загальною площею 54, 2 кв.м., житловою площею 36, 9 кв.м., що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. П. Волинця, буд.8, скасовано протокол № 28/031/13/А-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 05.03.2013 року та скасовано акт про проведення аукціону з реалізації аукціону з реалізації арештованого майна від 12.03.2013 року.

У звязку з тим, що в 2016 році позивачці стало відомо, що ОСОБА_7 на підставі проведених прилюдних торгів отримала Свідоцтво про право власності на житловий будинок, позивачкою було подано позовну заяву про застосування наслідків недійсності правочину. В результаті розгляду справи, 19.10.2016 року Вінницький міський суд ухвалив заочне рішення, яким вирішив позов задовольнити, скасувати свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок літера «А», з прибудовою, загальною площею 54, 2 кв. м., житловою площею 36,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. П.Волинця, буд. 8, видане ОСОБА_8 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 13 березня 2013 року. Також, зазначеним рішенням скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права приватної власності на житловий будинок літера «А», з прибудовою, загальною площею 54,2 кв. м., житловою площею 36,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. П.Волинця, буд. 8, прийняте 13 березня 2013 року, індексний номер 853037.

В процесі розгляду зазначеної справи, судом було здобуто інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №66183453 від 18.08.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, літера «А», обєкт житлової нерухомості, загальною площею - 54,2 кв. м., житловою площею - 36,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. П.Волинця, буд. 8, придбавши його на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 947, виданого 22.04.2016 року, видавник приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10

Просила суд витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 житловий будинок літ. «А» з прибудовою, загальною площею 36, 9 кв. м., що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. П. Волинця, буд. 8.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд позов задовольнити та витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 житловий будинок літ. «А» з прибудовою, загальною площею 36, 9 кв. м., що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. П. Волинця, буд. 8.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

Даного висновку суд дійшов зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Вінницької області від 18.10.2013 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5, а саме: житлового будинку літ. «А» з прибудовою,загальною площею 54, 2 кв.м., житловою площею 36, 9 кв.м., що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. П. Волинця, буд.8, скасовано протокол № 28/031/13/А-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 05.03.2013 року та скасовано акт про проведення аукціону з реалізації аукціону з реалізації арештованого майна від 12.03.2013 року (а.с.5-7).

У звязку з тим, що в 2016 році позивачці стало відомо, що ОСОБА_7 на підставі проведених прилюдних торгів отримала Свідоцтво про право власності на житловий будинок, позивачкою було подано позовну заяву про застосування наслідків недійсності правочину. В результаті розгляду справи, 19.10.2016 року Вінницький міський суд ухвалив заочне рішення, яким вирішив позов задовольнити, скасувати свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок літера «А», з прибудовою, загальною площею 54, 2 кв. м., житловою площею 36,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. П.Волинця, буд. 8, видане ОСОБА_8 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 13 березня 2013 року. Також, зазначеним рішенням скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права приватної власності на житловий будинок літера «А», з прибудовою, загальною площею 54,2 кв. м., житловою площею 36,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. П.Волинця, буд. 8, прийняте 13 березня 2013 року, індексний номер 853037 (а.с.8-10).

Відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2016 року стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 414716, 18 грн., а також судовий збір (а.с.93).

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що повязані з його недійсністю.

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсного правочину може бути предявлена будь 0 якою заінтересованою особою.

Пунктом 3 ч.1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно від набувача у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

У звязку з тим, що ОСОБА_8 не мала правових підстав відчужувати житловий будинок шляхом укладення договору купівлі продажу, то відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, позивач має право витребувати у відповідача житловий будинок, так як вибуття майна з володіння особи шляхом продажу з прилюдних торгів є примусовою формую реалізації майна (таким що здійснено без згоди власника).

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання вендикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав виміг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

Відповідно до ч.1 ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу не може бути витребуване у нього.

За приписами ст. 387 України власник має право витребувати своє майно від особи яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. п. 2.3 ч.1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом.

Положення наведеної норми є підставою для витребування майна у набувача за обставин коли майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати,поза волею власника цього майна.

За змістом ч.1 ст. 388 ЦК України передбачена необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна, а не в особи, яка в подальшому здійснила продаж цього майна відповідачу.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору (висновки Верховного Суду України. Викладені у постанові від 10.06.2015 року № 6-348 цс15).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.05 2015 року № 6-67цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Суд критично оцінює посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що чоловік позивачки ОСОБА_11 заборгував йому значну суму коштів і тим самим він правомірно набув право власності на оспорюваний житловий будинок.

У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 216, 236, 317, 319, 321, 388, ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 житловий будинок, площею 54, 2 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. П.Волинця, 8.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1104 грн.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: