Справа № 161/3895/17
Провадження № 2/161/1901/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_3 про зняття обтяжень з рухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_3 про зняття обтяжень з рухомого майна.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він придбав на електронних торгах арештоване майно, а саме: колісний транспортний засіб Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов№ YV2A4D AA9YA513265, державний номерний знак НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4 Прибдавши вказаний автомобіль, він звернувся до сервісного центру МВС з метою перереєстрації транспорного засобу на своє імя, однак в реєстрації йому відмовлено, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться відомості про накладений арешт рухомого майна за №14263929 від 26 березня 2014 року (підстава договір застави, №47, 12 лютого 2007 року, обтяжувач- Житомирська філія ПАТ «Західінкомбанк») та №15513624 від 24 вересня 2015 року (підстава договір застави, №47, 12 лютого 2007 року, обтяжувач- ПАТ «Західінкомбанк» м. Луцьк). Після звернення до ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» отримав відповідь про те, що ПАТ «Західінкомбанк» не може зняти з Державного реєстру рухомого майна колісний транспортний засіб - Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов№ YV2A4D AA9YA513265, державний номерний знак НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4, у звязку з тим, що кошти від реалізації транспорного засобу на адресу банку не надійшли.

Також зазначає, що транспорний засіб належить йому як переможцю електронних торгів, набутий ним правомірно, його право ніким не оспорюється, однак він не може реалізувати свої права власника, оскільки залежить від недобросовісних дій державного виконавця.

Просить скасувати обтяження, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме: арешт рухомого майна, зареєстрованого за №14263929 від 26 березня 2014 року (підстава договір застави, №47, 12 лютого 2007 року, обтяжувач- Житомирська філія ПАТ «Західінкомбанк») та №15513624 від 24 вересня 2015 року (підстава договір застави, №47, 12 лютого 2007 року, обтяжувач- ПАТ «Західінкомбанк» м. Луцьк), накладені на колісний транспортний засіб Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов№ YV2A4D AA9YA513265, державний номерний знак НОМЕР_1, який належав ОСОБА_4

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, п.2 Постанови від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на майно).

Судом встановлено, що згідно акту проведення електронних торгів від 29 вересня 2015 року (а.с.6), складеного старшим державним виконавцем відділу ДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_5, у відповідності до протоколу про проведення електронних торгів № 113378 від 4 вересня 2015 року (а.с.7), шляхом проведення електронних торгів реалізовано майно, а саме: транспортний засіб марки "Volvo FH", 2 000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, синього кольору, шасі/кузов № НОМЕР_2. Переможцем зазначених електронних торгів з реалізації вказаного транспортного засобу став позивач ОСОБА_1

П.п. 8, 9 розділу ІХ Тимчасового Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5 передбачено, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

На підставі постанови про зняття з обліку транспортного засобу у виконавчому провадженні № 30574443 від 02 жовтня 2015 року транспортний засіб марки "Volvo FH", 2 000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, синього кольору, шасі/кузов № НОМЕР_2, знято з обліку (реєстрації) для можливості переоформлення прав нового власника (а.с.8).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, яке набрало законної сили 18 листопада 2016 року, встановлено, що фактично спірний транспортний засіб належить позивачу (титульний володілець), як переможцю електронних торгів з його реалізації, тобто набутий ним правомірно.

Отже, з огляду на наведене вбачається, що ОСОБА_1 набув правомірно право власності на автомобіль марки "Volvo FH", 2 000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, синього кольору, шасі/кузов № НОМЕР_2, однак, у звязку з накладеним на нього арештом, він не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд (зокрема, не може зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на придбане рухоме майно).

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Таким чином, позивач через наявність арештів накладених на його автомобіль Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов № НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, позбавлений можливості перереєструвати право власності на транспортний засіб.

Згідно абз.6 ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі реалізації предмета застави.

Як вбачається з відповіді ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_3 від 13 лютого 2017 року №126-11, відповідач відмовив позивачу в задоволенні вимоги про зняття обтяження з Державного реєстру рухомого майна, а саме: колісного транспортного засобу - Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов № НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, у звязку з ненадходженням в банк коштів від реалізації вищевказаного майна від Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції (а.с.16).

В ході розгляду справи судом витребувано та оглянуто зведене виконавче провадження №ЗВП за АСВП: 30574443, боржник: ОСОБА_4, в межах якого, через прилюдні торги, було реалізовано автомобіль Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов № НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, та встановлено, що ПАТ «Західінкомбанк» не було стороною вказаного виконавчого провадження. Дослідження питання порушення прав та законних інтересів будь-яких осіб при реалізації спірного автомобіля з прилюдних торгів не входить до предмету даного позову.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 1388 від 07.09.1998 року, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі власники) зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби.

Таким чином, аналізуючи наведене, доводи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317,319,321 ЦК України, ст.ст.3, 11,60, 158,169, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, Постановою №5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме: арешт рухомого майна, зареєстрованого за №14263929 від 26 березня 2014 року (підстава договір застави, №47, 12 лютого 2007 року, обтяжувач- Житомирська філія ПАТ «Західінкомбанк») та за №15513624 від 24 вересня 2015 року (підстава договір застави, №47, 12 лютого 2007 року, обтяжувач- ПАТ «Західінкомбанк» м. Луцьк), накладені на колісний транспортний засіб Volvo FH 12, 2000 року випуску, синього кольору, шасі/кузов№ YV2A4D AA9YA513265, державний номерний знак НОМЕР_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь