Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Мельник В.В., посилаючись на те, що постановою державного виконавця від 11 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 10 листопада 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 603 долари 86 центів США та 66 261 грн, судових витрат у розмірі 5 481 грн. Строк для добровільного виконання рішення суду встановлено до 18 квітня 2016 року. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження вона отримала лише 22 травня 2016 року. Разом з тим, 19 квітня 2016 року державний виконавець вчинив дії щодо примусового виконання судового рішення, прийнявши постанову про розшук майна боржника. Крім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що виконавчий лист видано про стягнення боргу із «ОСОБА_6», тобто з іншої особи.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просила скасувати постанови державного виконавця від 11 квітня 2016 року та від 19 квітня 2016 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвали судів та постановити нову ухвалу про задоволення її скарги.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судами встановлено, що постановою державного виконавця від 11 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 10 листопада 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 603 долари 86 центів США та 66 261 грн, судових витрат у розмірі 5 481 грн. Строк для добровільного виконання рішення суду встановлено до 18 квітня 2016 року.

19 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника (належного боржнику транспортного засобу).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6, суди виходили із того, що описку у написанні прізвища боржника в постанові про відкриття виконавчого провадження виправлено постановою начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби від 15 червня 2016 року; після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржник не вчинила дій на виконання рішення суду, а тому несвоєчасність отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення увстановлений державним виконавцем строк, сама по собі не свідчить про порушення прав чи свобод ОСОБА_6

Повністю із такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, чинній станом на дату вчинення виконавчий дій) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За змістом ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», описку у написанні прізвища боржника виправлено постановою начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби від 15 червня 2016 року, а тому колегія суддів погоджується із висновками судів про відсутність підстав для скасування цієї постанови державного виконавця.

Разом з тим, дійшовши висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_6 в іншій частині, суди не дослідили, чи довів державний виконавець до відома ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження у передбаченому ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» порядку та чи мала місце зазначена нею несвоєчасність одержання копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вказані обставини мають істотне значення для вирішення справи, оскільки позбавлення боржника права добровільно виконати рішення суду, в тому числі внаслідок несвоєчасного одержання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, є порушенням вимог ст. ст. 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження», а вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду до спливу строку, встановленого для добровільного виконання рішення, є неправомірним.

З урахуванням викладеного, оскаржувані ухвали судів підлягають скасуванню у частині розгляду вимог скарги ОСОБА_6 про скасування постанови державного виконавця від 19 квітня 2016 року про розшук майна боржника із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

В іншій частині ухвали судів залишаються без змін на підставі ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року скасувати в частині розгляду вимог скарги ОСОБА_6 про скасування постанови державного виконавця від 19 квітня 2016 року про розшук майна боржника, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик