Провадження № 2/760/854/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Хілюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 60 642,40 гр.

Посилається, що 21 лютого 2011 року між ним та відповідачем був укладений Кредитний договір №BLаЖГА00013897, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит на поточні потреби в сумі 19 500,00 гр. під 15% річних строком до 21 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 4.3 зазначеного договору у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання.

Не дивлячись на це, умови договору відповідач не виконує, кредит та відсотки не сплачує, в зв'язку з чим станом на 10 серпня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 60 642, 40 гр., яка складається з:

- 7221,51 гр. простроченої суми кредиту;

- 2272, 60 гр. прострочених процентів за користування кредитом;

- 4392,01гр. простроченої комісії за управління кредитом;

- 46756 ,28 гр. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, просить розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з'являлася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставила, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності.

Представник відповідача подала до суду заперечення, в яких зазначила, що 28 жовтня 2015 року нею було отримано в банку інформацію про розмір заборгованості за кредитним договором, яка включала:

7 221,51 гр. - прострочену суму кредиту;

2 504,30 гр. - прострочені проценти за користування кредитом;

4 392,01 гр. - прострочена комісія за управління кредитом.

28 жовтня 2015 року вказана заборгованість була сплачена у приміщенні банку, що підтверджується платіжним дорученням №318335.

Крім того, 28 жовтня 2015 року була подана заява до банку про сплату заборгованості та заявлено клопотання про списання пені в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

В телефонному режимі представник банку повідомив, що заяву розглянуто та задоволено, письмової відповіді банк не направляє в зв'язку з відсутністю технічної можливості.

Звернула увагу суду на те, що 22 лютого 2014 року настав строк виконання зобов'язання відповідачем по оплаті кредиту, з цього ж дня починається прострочення виконання зобов'язання.

З підстав, визначених п.2 ч.2 ст.258 ЦК України, вважає, що позовна давність щодо стягнення пені сплила 22 лютого 2015 року, а з позовом до суду позивач звернувся 11 серпня 2015 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Виходячи з викладеного, просить застосувати позовну давність щодо вимог про стягнення пені та відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 21 лютого 2011 року між сторонами був укладений Кредитний договір №BLаЖГА00013897, відповідно до умов якого відповідачу був надано кредит на поточні потреби в сумі 19 500,00 гр. під 15% річних строком до 21 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання.

В зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 10 серпня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 13 886, 12 гр., а саме:

-7221,51 гр. простроченої суми кредиту;

-2272, 60 гр. прострочених процентів за користування кредитом;

-4392,01гр. простроченої комісії за управління кредитом;

/ а.с. 4 - 13; 19/

Встановлено, що 03 серпня 2015 року відповідач звернувся до позивача за трьома відомими адресами з листами, якими повідомив банк про бажання дострокового погашення заборгованості по кредитному договору. Всі три листи банк отримав, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

28 жовтня 2015 року представником відповідача була отримана інформація про розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, яка становила 14 117, 82 гр.

28 жовтня 2015 року дана сума була сплачена платіжним дорученням №318335.

В цей же день до банку була подана заява про сплату заборгованості та заявлено клопотання про списання пені в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, яка зареєстрована за вх.№1146/78 від 28 жовтня 2015 року.

/ а.с. 61 - 66 /

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене вище, сплату відповідачем заборгованості за умовами договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Окрім суми заборгованості позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача 46 756,28 гр. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При зверненні до суду позивачем нарахована пеня в зв»язку з неналежним виконанням відповідачем зобов»язань у сумі 46 756 ,28 гр.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, при укладенні договору сторони узгодили графік погашення заборгованості, яким є Додатком №1 до договору, згідно з яким термін повернення кредиту сторони узгодили 21 лютого 2014 року.

При цьому кредит та відсотки за користування коштами мали погашатися відповідачем щомісяця.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач припинив виконання умов договору з лютого 2013 року, а лютому 2014 року закінчився і строк дії самого Кредитного договору.

/ а.с. 12 - 13; 18 - 19 /

До суду позивач звернувся 11 серпня 2015 року.

Виходячи з цих обставин, пропуску позивачем строку для звернення до суду з вимогами про стягнення пені, суд не знаходить підстав для задоволення його вимог і в цій частині.

Керуючись ст.ст.5,16, 256, ч.2 ст.258, ч.1 ст.261, 266,ч.4 ст.267, 509, 526,610,611,1054 ЦК України, ст. ст. 3-4, 10-11,57-60, 88,209,212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_1 про стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: