АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/7454/17 Головуючий у 1 - й інстанції: Величко Т.О.
Апеляційне провадження Доповідач: Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/7903/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Невідомої Т.О.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, до якої приєдналася ОСОБА_6, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2017 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «ГУЕЛЬ ПАРК» до ОСОБА_8. ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_9 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2017 року клопотання представника позивача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «ГУЕЛЬ ПАРК» ОСОБА_10 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_8.

Накладено арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_6.

Накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Заходи забезпечення позову вжито до розгляду справи за позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «ГУЕЛЬ ПАРК» до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_9 про відшкодування збитків, по суті.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2017 року скасувати.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції про забезпечення позову є необґрунтованою та постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що, накладаючи арешт на квартири відповідачів, суд першої інстанції не врахував, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Позивачем не надано доказів того, що саме винними діями відповідачів йому було заподіяно шкоду і саме у розмірі 1 502 827,00 грн. Безпідставними є доводи заяви позивача про те, що відповідачі мають намір відчужити належні їм на праві власності квартири. Не звернув суд уваги і на те, що сумарна вартість майна відповідачів, на яке судом накладено арешт, становить суму 4 463 400,00 грн., а ціна позову складає 1 502 827,00 грн., а тому вжиті судом заходи забезпечення позов є не співмірними заявленим позовним вимогам. Не враховано судом першої інстанції також ту обставину, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності відповідачу у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_11, частки співвласників не виділені в натурі, а тому накладення арешту на Ѕ частину вказаної квартири порушує принцип визначеності і право власності іншого співвласника вказаного майна.

26 червня 2017 року відповідачем ОСОБА_6 було подано до апеляційного суду заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3, яка прийнята судом.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_12 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_13 ОСОБА_14 також повністю підтримав доводи апеляційної скарги, до якої приєдналась його довірителька та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «ГУЕЛЬ ПАРК» Цирулевський Роман Олександрович в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників судового розгляду, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно вимог ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст.. 293 цього Кодексу.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5на в апеляційній скарзі просила повністю скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 23 травня 2017 року, якою накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_8; на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_6 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Так як відповідач ОСОБА_8 ухвалу суду не оскаржувала, апеляційний суд перевіряє доводи апеляційної скарги та правильність висновків суду про накладення арешту лише на майно відповідачів ОСОБА_3, представником якого було подано апеляційну скаргу та ОСОБА_6, яка приєдналась до апеляційної скарги ОСОБА_3

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «ГУЕЛЬ ПАРК» ОСОБА_10 про вжиття заходів забезпечення позову, накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та накладення арешту на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_6., суд 1-ї інстанції виходив з положень ст.ст.151-153 ЦПК України, зазначаючи, що при невжитті заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановлення обов»язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов»язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Накладаючи арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_6., суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення даного позову зазначеним способом, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_9 про відшкодування збитків, просив стягнути з відповідачів солідарно збитки у розмірі 1 502 827,00 грн.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_8; на 2/3 частини квартири № АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_6 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_3, заявник надав суду докази того, що вказане майно є власністю відповідачів та докази того, що вартість квартири АДРЕСА_2 становить 128 893,00 грн. відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. КП Київської міської ради « Київське міське бюро технічної інвентаризації» даних про вартість квартир інших відповідачів не надало..

Доказів щодо вартості 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та щодо вартості 2/3 частин квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_6., їх представники суду не надали.

Доводи апеляційної скарги про те, що сумарна вартість майна відповідачів, на яке судом накладено арешт, становить суму 4 463 400,00 грн., а ціна позову складає 1 502 827,00 грн. також є безпідставними, так як не підтверджені належними доказами, а тому, колегія суддів вважає, що обраний судом спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги про те, що, накладаючи арешт на квартири відповідачів, суд першої інстанції не врахував, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами та що позивачем не надано доказів того, що саме винними діями відповідачів йому було заподіяно шкоду і саме у розмірі 1 502 827,00 грн., так як вказані обставини підлягають з»ясуванню та перевірці при розгляді справи по суті, а не при розгляд і заяви про забезпечення позову.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що забезпечуючи позов вказаним способом, судом не враховано також ту обставину, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності відповідачу у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_11, частки співвласників не виділені в натурі, а тому накладення арешту на Ѕ частину вказаної квартири порушує принцип визначеності і право власності іншого співвласника вказаного майна, так як відповідач ОСОБА_3 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, судом накладено арешт саме на Ѕ частину цієї квартири, а виділ цієї частки в натурі для вирішення питання щодо накладення арешту на вказану частину мана не потрібен. Права власника іншої Ѕ частини даної квартири не порушені, так як на його частку власності арешт не накладено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду є невмотивованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2017 року постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду 1-ї інстанції про забезпечення позову є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, до якої приєдналася ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, до якої приєдналася ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: