Справа № 428/6797/17
Провадження №6/428/63/2017
УХВАЛА

05 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про примусове входження до приміщень Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецькпромбуд»,

встановив:

04.07.2017 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло подання Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про примусове входження до приміщень Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецькпромбуд» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 1 «г».

В обґрунтування даного подання зазначено, що на виконанні у Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває зведене виконавче провадження № 37247323 від 23.07.2012 року про стягнення з ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» заборгованості. Державним виконавцем встановлено, що боржник перебуває за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 1 «г». За вказаною адресою державний виконавець неодноразово здійснював виходи для перевірки описаного згідно акту опису та арешту майна боржника від 21.03.2014 року № 37247323, проте, під час виходів було встановлено, що двері на територію підприємства зачинені, охоронець пояснив, що не має можливості надати доступ до приміщення. З огляду на викладене, державний виконавець просить суд вирішити питання про примусове входження до приміщень ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд».

Державний виконавець належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду подання у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд подання без його участі та матеріали зведеного виконавчого провадження № 37247323 для огляду у судовому засіданні.

Оглянувши матеріали зведеного виконавчого провадження, суд доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні в Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває зведене виконавче провадження № 37247323 від 23.07.2012 року про стягнення з ВАТ «Сєвєродонецькпромбуд» на користь:

- ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 2607, 92 грн., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 10.11.2011 року по 25.12.2012 року в сумі 19005, 28 грн.; середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 26.12.2012 року по 18.09.2013 року в сумі 12112, 52 грн.;

- Державного бюджету України суми штрафної санкції у розмірі 85000 грн.;

- УПФУ м. Сєвєродонецька боргу в сумі 20513,95 грн.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець, приватний виконавець зобовязані вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на виконавця (державного, приватного) покладено обовязок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право державного виконавця звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

За положеннями ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу на те, що державний виконавець має право звернути до суду лише з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особа. Законом (ані ЦПК України, ані Законом України «Про виконавче провадження») не віднесено до повноважень суду загальної юрисдикції вирішення питання про проникнення до приміщень належних юридичним особам під час виконання судових рішень про стягнення коштів з юридичної особи.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Крім того, суд зауважує на тому, що державним виконавцем суду не було надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник - Відкрите акціонерне товариство «Сєвєродонецькпромбуд» знаходиться саме за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 1 «г». Так, зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження № 36330122 від 24.01.2013 року вбачається, що адреса боржника - м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 1 «г», тоді як в постановах про відкриття виконавчого провадження № 40559134 від 01.11.2013 року, № 41016912 від 22.11.2013 року, № 30463285 від 21.12.2011 року інша адреса вул. Менделєєва, 1, м. Сєвєродонецьк.

Також, звертаючись до суду з даним поданням, державний виконавець його обґрунтовує тим, що боржник не виконує в добровільному порядку судові рішення та не забезпечує явку свого представника до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Проте, доказів на підтвердження отримання уповноваженою особою боржника повідомлення про проведення виконавчих дій та виклику державного виконавця суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання за його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 210, 376 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про примусове входження до приміщень Відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецькпромбуд» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. С. Журавель