Справа № 489/1488/17
Номер провадження 2/489/1346/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивував тим, що 20.01.2016 р. померла його бабуся ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповідала позивачу. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивачу ОСОБА_4 нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 20.01.2016 р.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, просив про розгляд справи без їх участі.

Представник Другої Миколаївської ДНК в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення представника, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14.02.2001 р. квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності по ? частці кожному.

08.04.2009 р. ОСОБА_7 було складено Заповіт, відповідно до якого належну йому на праві спільної часткової власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, він заповідав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

26.12.2012 р. ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини за правилами ст. 1220 ЦК України слід вважати день смерті особи, зазначений в свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно матеріалів Спадкової справи №44/2016 заведеної після смерті ОСОБА_7 вбачається, що спадкоємцями після його смерті були : його донька,як спадкоємець за законом ОСОБА_8 та ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом.

При цьому із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 зверталась лише ОСОБА_5, ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не зверталась.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7 після сплину шести місяців з часу відкриття спадщини. В звязку з чим, ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2016 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7

На підставі вказаного Рішення суду від 14.04.2016 р. ОСОБА_5 повторно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини смерті ОСОБА_7

Так, 27.05.2016 р. Приватним нотаріусом Миколаївського МНО ОСОБА_9 на підставі наданих документів було видано ОСОБА_5 Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7, померлого 26.12.2012 р.

Проте, Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 21.11.2016 р., вищевказане Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2016 р. було скасовано.

При цьому, Апеляційним судом Херсонської області було встановлено, що ОСОБА_8 (донька померлого ОСОБА_7І.) та ОСОБА_3 (дружина померлого ОСОБА_7І.) є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 При чому, його дружина ОСОБА_3 мала право на обовязкову долю у спадщині після смерті чоловіка.

За життя, 08.12.2014 р., ОСОБА_3 склала на імя ОСОБА_10 заповіт, яким заповідала останньому все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, тобто все належне їй на момент смерті.

Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» виданої за № 1652 від 07.07.2016 р. вбачається, що разом з ОСОБА_7 за адресою: м. Миколаїв, пр.. Миру, 24, кв. 34, на момент його смерті була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_3

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності в порядку спадкування після її чоловіка належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_2, та 1/2 частка вказаної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло.

20.01.2016 р. ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді цілої квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса із завою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Відповідно до Постанови нотаріуса від 22.03.2017 р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки правовстановлюючі документи на майно, що підтверджують належність цього майна спадкодавиці відсутні.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що померлій ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2, а позивач успадкував за заповітом, після її смерті, вказану квартиру, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1228, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С. Тихонова