Єдиний унікальний номер 242/5032/16-ц Номер провадження 22-ц/775/969/2017
Головуючий в I інстанції Владимирська І.М.
Судд я доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 липня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Осипчук О.В., Корчиста О.І.

за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про захист порушений прав та визнання права власності на рухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист порушених прав та визнання права власності на рухоме майно-автомобіль. В обґрунтування позову зазначив, що 03 травня 2012 року він придбав легковий автомобіль універсал марки «Subaru», модель «Forester», 2007 року випуску (номер шасі JF1SG9LT58G148131), обєм двигуна 2457, колір Сірий, державний номер НОМЕР_1 за 20 000 доларів США, який оформили у ВРЕВ м. Донецька УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області на сина, відповідача по справі. Сталося так через те, що угода купівлі-продажу автомобіля відбувалася терміново, а всіх необхідних документів у позивача на той момент при собі не було.

Придбаним автомобілем фактично користувався лише він сам, оскільки син немає навиків та досвіду керування, а з червня 2015 року цей автомобіль знаходиться у м. Києві. На теперішній час є необхідність продати автомобіль, натомість відповідач відмовляється надати йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність на продаж автомобіля. Просить суд визнати за ним право власності на автомобіль: Універсал марки «Subaru», модель «Forester», 2007 року випуску (номер шасі JF1SG9LT58G148131, обєм двигуна 2457, колір Сірий), державний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 741227 від 03.05.2012 року, що зареєстровано (оформлено) 03.05.2012 року у ВРЕВ № 3 м. Донецька УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що поза увагою суду залишилось те, що саме він сплатив продавцю автомобіля свої власні кошти і весь час з 3 травня 2012 року володів та розпоряджався спірним автомобілем. Крім того, суд не звернув увагу на те, що угода щодо купівлі автомобіля була оформлена на відповідача ОСОБА_2 лише з тієї причини, що позивач не мав з собою паспорта громадянина України та довідки ІПП, без яких неможливо було оформити угоду. Оскільки у сина були всі документи, угоду формально оформили на нього з умовою, що автомобіль «напів-джип» Subaru Forester буде належати позивачу. Проти зазначеного відповідач ОСОБА_2 не заперечував про що надав суду першої інстанції відповідні пояснення.

Сторони та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист порушених прав власності на рухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано спосіб захисту, застосування якого має на меті визнання за ним права власності на рухоме майно, на його думку набуте ним на підставі правочину (договору купівлі-продажу автомобіля), однак під час укладання угоди позивач не був стороною правочину і позовних вимог щодо визнання договору купівлі-продажу автомобіля в частині визнання особи-покупця недійсним чи то переведення права покупця на іншу особу не заявляє. Таким чином, враховуючи наведене, вимоги про визнання за ним права власності на автомобіль є передчасними і не можуть бути задоволені.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 741227 від 3 травня 2012 року, що зареєстровано (оформлено) 03.05.2012 року у ВРЕВ № 3 м. Донецька УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області, право власності на автомобіль: Універсал марки «Subaru», модель «Forester», 2007 року випуску (номер шасі JF1SG9LT58G148131, обєм двигуна 2457, колір Сірий), державний номер НОМЕР_1, оформлено на ОСОБА_2 (а.с. 22).

Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 15 ч.1 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення. Проте вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі.

Судом першої інстанції повно та всебічно зясовані усі обставини по справі, зібрані докази, дана належна правова оцінка і суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням викладеного апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу позивача, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: