Справа № 209/1448/17
Провадження № 2-з/209/19/17
УХВАЛА

05 липня 2017 року м.Кам'янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення суми коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на його користь вартість проведених ремонтних робіт та невід'ємних поліпшень в розмірі 1084880 (один мільйон вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 50 копійок.

Після подання позовної заяви до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна, а саме: приміщення, загальною площею 348 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам'янське, пр-т Перемоги, 29А, яке належить відповідачу на праві власності відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2007 року реєстраціійний № 2963832.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, звернуто увагу судів на те, що за змістом ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Після вирішення питання про відкриття провадження, суд розглдяає заяву про забезпечення позову у даній справі.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення суми коштів - повернуто позивачу відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, тобто провадження за вказаним позовом не відкривалось.

Згідно ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що позов і додані до нього документи підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення суми коштів повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Маслов