УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», треті особи: ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок залиття квартири за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у січні 2016 року внаслідок неналежного стану покрівлі будинку відбулось повторне залиття приміщень квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться на останньому поверсі будинку, та належить позивачу та ОСОБА_2 на праві спільної власності.

Вказувала, що відповідач не виконує умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого було пошкоджено належне їй майно, а відповідач фактично відмовився відшкодувати завдану шкоду добровільно.

Просила стягнути з відповідача суму майнової шкоди, завданої залиттям квартири, у розмірі 7 981,00 грн., вартість проведення оцінки у сумі 1 000,00 грн. та моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на користь ОСОБА_1 8 981,00 грн., 3 000,00 грн. - в порядку відшкодування моральної шкоди, а всього - 11 981,00 грн. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на користь держави судовий збір у розмірі 1 102,40 грн.

Справа № 753/10782/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8018/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Парамонов М.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року внесено виправлення у рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначав, що судом першої інстанції не надано оцінки та не досліджено зведений кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва, натомість в основу рішення покладено звіт оцінювача ОСОБА_5, який не мав повноважень його складати та у звіті якого перелік необхідних робіт був значно збільшений. Судом здійснено невірну оцінку доказів. Також судом необґрунтовано та без належного дослідження обставин справи та доказів стягнуто з відповідача моральну шкоду у сумі 3 000,00 грн.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відхилити.

Від Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках (а.с. 30).

Згідно довідки форми № 3 від 19.10.2016 року вказана квартира є двокімнатною, власником особового рахунку є позивачка, загальна площа квартири 51,2 кв.м., житлова площа - 30,7 кв.м. В квартирі зареєстровано чотири особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та двоє малолітніх дітей (а.с. 127).

Будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (а.с. 53-60, 78-89, 96-99).

Актом № б/н від 28.01.2016, який складений комісією ЖЕД-202 (структурний підрозділ відповідача) встановлено факт залиття 27.01.2016 квартири АДРЕСА_1.

Під час обстеження було виявлено, що залито коридор (площа 7,2 кв.м.) та житлову кімнату (площа 11,6 кв.м.) (на стіні спостерігаються вологі плями).

Причиною залиття, згідно акту, є пошкодження рубероїдного покриття даху будинку над квартирою АДРЕСА_1, яка розташована на останньому поверсі будинку (а.с.29).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

З листа Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 11.04.2016 та копії акту від 04.04.2016 (а.с. 48-49) вбачається, що ремонт покрівлі над квартирою АДРЕСА_1 було виконано відповідачем 04.04.2016.

Згідно Звіту №37/16 від 25.03.2016 оцінювача ФОП ОСОБА_6 розмір матеріального збитку, який завдано власнику квартири АДРЕСА_1 в результаті залиття квартири станом на момент складання звіту становить 7 981,00 грн. (а.с.8-26); при цьому, актом огляду оцінювача від 16.03.2016 встановлено наявність ознак грибка у місцях пошкоджень внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 від 27.01.2016 (а.с.15).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнув з відповідача на користь позивача, заподіяну внаслідок залиття квартири шкоду в сумі 7 981,00 грн., 3 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди та 1 000,00 грн. у відшкодування вартості проведення оцінки завданих збитків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судом та вважає його правильним з огляду на наступне.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини.

Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на це та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідачем не доведено факт відсутності вини в завданні шкоди позивачці. Будь-яких доказів на підтвердження того, що залиття квартири відбулося з вини інших осіб матеріали справи не містять.

Крім того, вказана обставина фактично не заперечується представником відповідача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено, що шкоди завдано не з його вини, тому відповідальність по відшкодуванню завданих шкоди та збитків по факту залиття має бути покладена саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», як балансоутримувача будинку.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва на ремонт квартири № 117, наданого КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» розмір майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, становить 3 058,00 грн.

Разом з цим, вказаний кошторис складено станом на 22.02.2016, коли відповідачем ще не було ліквідовано аварійну ситуацію.

Ураховуючи наведене, судом першої інстанції обґрунтовано визначено розмір майнової шкоди на підставі Звіту № 37/16 від 25.03.2016 року оцінювача ФОП ОСОБА_5, який є детальним та об'єктивним та проведений з урахуванням усіх витрат, які має понести позивачка при проведенні ремонтних робіт. Звіт відповідає вимогам закону та є письмовим доказом.

Всупереч вимогам статей 10, 60 ЦПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування доказів позивача щодо розміру матеріального збитку.

Посилання відповідача на те, що оцінювач ФОП ОСОБА_5 не мав повноважень складати звіт про розмір майнової шкоди є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи (а.с. 25-27).

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.

Як встановлено судом, внаслідок залиття було пошкоджено майно позивачки, у зв'язку з чим остання зазнала моральних страждань, які полягають в тому, що вона відчувала нервове напруження, у неї псувався настрій, порушено нормальний порядок життя через необхідність вирішувати питання, пов'язані з усуненням наслідків залиття та неможливості користування квартирою та необхідністю звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, змін у звичному укладі життя позивачки, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: