провадження №2/521/1276/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» червня 2017 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання про заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.09.2016 року звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить суд: виділити ОСОБА_1 у власність складські приміщення №4327 №9327, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; виділити у власність ОСОБА_2 складські приміщення №3205 №8205, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; визнати за ОСОБА_1 право власності на складські приміщення №4327 №9327, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; припинити ОСОБА_2 право власності на складські приміщення №4327 №9327, розташовані за адресою: 7-й км Овідіопольської дороги, м. Одеса, «гора розгрузки»; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки товару в сумі 6550000 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки автомобіля «Ауді 6», державний номер НОМЕР_1 в сумі 260000 грн; виділити ОСОБА_1 у власність ? частки квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності ? частки квартири АДРЕСА_1; припинити ОСОБА_2 право власності ? частки квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності 1/2 частки нежитлового приміщення № 49 нж, між 9 та 10 поверхами житлового будинку №81, по вул. Парковій, у м. Одесі; припинити ОСОБА_2 право власності ? частки нежитлового приміщення № 49 нж, між 9 та 10 поверхами житлового будинку №81, по вул. Парковій, у м. Одесі; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 4930 грн.

07.10.2016 року представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: два 20-ти футових контейнери, встановлені на торговельному місці №3205 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок»; на два 40-ка футових контейнери, встановлені на торговельному місці №4327 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок; на товар, що знаходиться в двох 20-ти футових контейнерах, встановлених на торговельному місці №3205 на території СТРП №4 ТК №3 та двох 40-ка футових контейнерах, встановлених на торговельному місці №4327 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок»; на товар, що знаходиться в орендованих двох 20-ти футових контейнерах, встановлених на торговельному місці №2456 на території СТРП №4 ТК №3 та другому поверсі 40-ка футових контейнерів, встановлених на торговельному місці №4326 на території СТРП №4 №3 ТОВ «Промтоварний ринок»

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 10.10.2016 року, заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, накладено арешт на два 20-ти футових контейнери, встановлені на торговельному місці №3205 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок», що належить на праві власності ОСОБА_2, та накладено арешт на два 40-ка футових контейнери, встановлені на торговельному місці №4327 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок, що належить на праві власності ОСОБА_2, в іншій частині вимог заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від алиновського районного суду м.Одеси від 10.10.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 10.10.2016 року, скасовано справу направлено на новий розгляд.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні підтримали в повному обсязі заяву про забезпечення позову від 07.10.2017 року про накладення арешту на: два 20-ти футових контейнери, встановлені на торговельному місці №3205 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок»; на два 40-ка футових контейнери, встановлені на торговельному місці №4327 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок; на товар, що знаходиться в двох 20-ти футових контейнерах, встановлених на торговельному місці №3205 на території СТРП №4 ТК №3 та двох 40-ка футових контейнерах, встановлених на торговельному місці №4327 на території СТРП №4 ТК №3 ТОВ «Промтоварний ринок»; на товар, що знаходиться в орендованих двох 20-ти футових контейнерах, встановлених на торговельному місці №2456 на території СТРП №4 ТК №3 та другому поверсі 40-ка футових контейнерів, встановлених на торговельному місці №4326 на території СТРП №4 №3 ТОВ «Промтоварний ринок» та заяву про забезпечення позову від 31.10.2017 року про накладення арешту на автомобіль AUDI А6, Д/3 ВН0948ЕХ, № кузова IVAUZZZ4GN034173, зареєстрований за гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування поданої заяв, представник та позивач послався на те, що станом на момент звернення до суду все спірне майно перебуває у власності та користуванні відповідача по справі ОСОБА_2, який може в будь-який час на свій власний розсуд ним розпоряджатися, чим зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви.

Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про забезпечення позову оскільки автомобіль зареєстрований на імя позивачки, а накладення арешту на контейнери та товар оскільки це буде перешкоджати підприємницької діяльності.

Дослідивши матеріали цивільної справи та подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом , заходи забезпечення позову.

Згідно з розясненнями, що викладені у пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Частиною другою статті 151 ЦПК України встановлено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати дані про особу відповідача, та коло власників майна, на яке накладається арешт.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен зясувати, здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборони вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; заборони іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання тощо. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа №947 від 07.10.2016 року від ТОВ «Промтоварний ринок», власником двох 20-ти футових контейнерів, встановлених на торговельному місці №3205 на території СТРП №4 ТК №3, є ОСОБА_2, який придбав їх 23.03.2013 року у Ву Тхі Хонг Нять, на підставі простої письмової форми договору купівлі-продажу; власником двох 40-ка футових контейнерів, встановлених на торговельному місці №4327 на території СТРП №4 ТК №3, також є ОСОБА_2, який придбав їх 18.04.2013 року у ОСОБА_4 Куан, на підставі простої письмової форми договору купівлі-продажу. (копії договорів купівлі-продажу додані).За інформацією, наданою начальником площадки, ОСОБА_2 орендує два 20-ти футові контейнери, встановлені на торговельному місці №2456 на території СТРП №4 ТК №3 у ОСОБА_5, власника зазначених контейнерів, та орендує два 40-ка футових контейнерів, встановлених на торговельному місці №4326 на території СТРП №4 ТК №3 у ОСОБА_6, власника зазначених контейнерів.

Проте, в звязку з тим, що у суду відсутня інформація щодо коштів та часу придбання спірного майна , яке зазначено у заяві про забезпечення позову, його асортимент та кількість, та у відповідності до п. 4 постанови вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, суд вважає, що данний вид забезпечення позову , а саме: накладення арешту на контейнери та товар,може бути втручанням в господарську діяльність відповідача ОСОБА_2, у звязку з чим накладення арешту на такий товар - не підлягає задоволенню.

Щодо вимог про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль AUDI А6, Д/3 ВН0948ЕХ, № кузова IVAUZZZ4GN034173, зареєстрований за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,то суд зазначає що данний автомобіль є предметом спору заявлених вимог про поділ спільного майна подружжя, з урахуванням вмотивованості та співмірності, суд вважає, що відповідна вимога підлягає задоволенню.

Отже, у відповідності з зазначеними нормами права, суд вважає, що клопотання про забезпечення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль AUDI А6, Д/3 ВН0948ЕХ, № кузова IVAUZZZ4GN034173, зареєстрований за гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали направити сторонам - для відома.

Уповноважити ОСОБА_1 або її представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: А.П.Целух