Справа №591/2156/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/1137/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

29 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» про стягнення вартості частки в майні товариства, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на вбудоване нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «Славутич».

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити. В доводах апеляційної скарги зазначається, що єдиним майном, вартість якого є достатньою, щоб забезпечити виконання можливого рішення в даній справі є вбудовані нежитлові приміщення по АДРЕСА_1. Таким чином, у разі відчуження відповідачем належних йому нежитлових приміщень виконання можливого рішення суду в даній справі буде неможливим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя виходив з того, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України. В заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може унеможливити виконання рішення суду чи позбавить заявника отримати частку майна належного його померлій матері.

Проте, з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Вимоги форми та змісту заяви про забезпечення позову викладені в ч. 2 ст. 151 ЦПК України, зокрема в ній повинно бути зазначено:

причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 8 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про забезпечення позову (а.с. 7), ОСОБА_3 мотивує тим, що оскільки частка його померлої матері, спадкоємцем якої він являється, в майні товариства є значною, а він просить стягнути вартість частки в майні товариства, що відповідно до змінених позовних вимог становить 3 562 818, 43 грн., то він вважає, що незабезпечення позову може утруднити в майбутньому отримання ним спадщини. Зазначає, що дії директора ОСОБА_4 направлені на заволодінням майном товариства, здійснюються ним не вперше. Посилається на те, що у 2006 році з боку іншого співвласника - ОСОБА_5, який є сином нинішнього директора товариства ОСОБА_4, були намагання незаконно припинити діяльність підприємства, але рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13.03.2017 року про припинення діяльності юридичної особи - було скасоване постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2007 року у справі № 2-157/07. Крім того, у 2008 році ОСОБА_5 також мав наміри заволодіти майном підприємства, що на думку заявника, підтверджується постановою Господарського суду Сумської області від 25.06.2008 року у справі № АС 14/249-08. Також в заяві вказано вид забезпечення позову, який просив вжити позивач.

Таким чином, ОСОБА_3 було зазначено причини, у зв'язку з якими він вважав потрібним забезпечити позов, вказано вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності та зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову (майно, відносно якого необхідно накласти заборону відчуження).

Отже, у суду першої інстанції не було підстав для повернення заяви про забезпечення позову відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

З урахуванням викладено, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала не може вважатись такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а тому, у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до Зарічного районного суду м. Суми.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року в даній справі скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до Зарічного районного суду м. Суми.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -