Справа № 307/1281/17
Провадження № 2/307/924/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Тячів

Тячівським районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, Орган опіки і піклування про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька та дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 де третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, Орган опіки і піклування про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька та дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони розірвали шлюб 28.01.2015 року. Від шлюбу між нею та відповідачем народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її утриманні та вихованні. Після розлучення неодноразово зверталася до відповідача про виготовлення дітям нові проїздні документи, так як попереднім, строк дії завершився. Оскільки в неї є можливість, намір та бажання дітей на поїздку до країн шенгенської зони, для проведення їх загального оздоровлення, відпочинку, однак для цього їм необхідно виготовити документи для проїзду за кордон. Отримати згоду від батька дітей вона на даний час не має можливості, оскільки їй невідоме його місце перебування. Тому просить суд дозволити Тячівському РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області виготовити проїздний документ для виїзду за кордон до Іспанії, Румунії, Угорської, Чеської, Польської, Словацької та Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька ОСОБА_2 та дозволити за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 виїжджати з України без згоди їх батька ОСОБА_2, у період з моменту ухвалення судового рішення до 31.12.2022 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої сторони Тячівське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, а тому на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

Представник Органу опіки і піклування Тячівської РДА в судове засідання не з'явився, а надіслала суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутності представника, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 02 листопада 2008 року у відділі Тячівському відділі реєстрації актів цивільного стану, за актовим записом №167, але шлюб виявився невдалим та 28 січня 2015 року шлюб розірвано.

З свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З наданої позивачем заяви на виїзд дитини за кордон вбачається, що відповідач ОСОБА_2 відмовляє їй у наданні згоди на короткострокові виїзди дитини з нею за кордон на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами, що задає моральної травми власній дитині, шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, хоча протягом декількох років після розлучення нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з сином за кордон України, як з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи обставини справи та матеріальний стан сторін позов підлягає повному задоволенню.

Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитині.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок їх виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Суд приходить до висновку, що батько неповнолітніх ОСОБА_2 самоусунувся від обов'язку по утриманню та вихованню своїх неповнолітніх дітей, а тому в інтересах неповнолітніх дітей та можливості їх належного виховання та лікування, суд вважає, за можливе надати дозвіл Тячівському РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області виготовити проїздний документ для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька ОСОБА_2 та дозволити за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, виїжджати з України без згоди їх батька ОСОБА_2, у період шість місяців з моменту набрання даного рішення законної сили.

Керуючись ст. ст.. 10, 213-215 ЦПК України, ст. 154 СМ України, ст.ст. 19, 242 ЦК України та ст. 4 ч.2 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України ", п. 16 „Правил оформлення і видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення ",

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення та виготовлення проїзних документів на право на тимчасові виїзди за межі України її неповнолітнім сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасові виїзди за межі України з метою оздоровлення та відпочинку на території інших країн у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, у період шість місяців з моменту набрання даного рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: В.В.Чопик