Справа № 131/2358/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

04 липня 2017 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Шелюховського М.В.

при секретарі Самарській Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить стягнути із відповідача моральну та матеріальну шкоду в розмірі 27287,78 грн.

В позовній заяві позивач вказав, що 12.09.2016 року о 16:30 годині в місті Іллінці на автошляху Р-33 Вінниця - Турбів - Гайсин - В. Михайлівна, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі належного ОСОБА_1 транспортного засобу «DAEWO Lanos D4LM500», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, та транспортного засобу «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

На місце події було викликано Державну патрульну поліцію. В результаті з'ясування обставин ДТП, інспектором було встановлено, що водій транспортного засобу «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_2 гр. ОСОБА_2 допустив порушення правил дорожнього руху, за які передбачена відповідальність ст.124, 130 КУпАП, як наслідок стосовно ОСОБА_2 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за вказаними нормами КУпАП.

12.10.2016 року постановою Іллінецького районного суду Вінницької області у справі про адміністративне правопорушення №131/1750/16-п, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за сукупністю вчинених правопорушень, у відповідності до ст. 36 КУпАП, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вказана постанова суду набрала законної сили.

Наведені вище обставини свідчать про те. що саме дії водія ОСОБА_2 стоять у прямому причинному зв'язку із виникненням ДТП та заподіянням матеріальної шкоди транспортним засобам, а також підтверджують вину останнього, оскільки, причиною ДТП та заподіяння шкоди є свідоме грубе невиконання останнім приписів ПДР, яке містить пряму заборону для дій учасників дорожнього руху, отож саме ОСОБА_2 має нести відповідальність за завдання такої шкоди (пункт 2.2 Правил; дорожнього руху України).

В результаті вищезазначеної ДТП був пошкоджений мій автомобіль «DAEWO Lanos D4LM500», державний номер НОМЕР_1.

У належного суб'єкта оціночної діяльності було замовлено проведення оціню вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу.

Крім цього, на деякий час ОСОБА_1 був позбавлений можливості використовувати належний йому транспортний засіб, оскільки він перебував на ремонті, змушений був витрачати кошти для його ремонту, на переїзди в громадському транспорті, для проведення оцінки заподіяного збитку, відповідно витрачати свій час з урахуванням : додаткових незручностей на переїзди бути залежним від розкладу громадського транспорту. Позивач заробляє на життя своєї сім'ї тимчасовими заробітками, у тому числі будівельником, а автомобіль є його годувальником.

Крім того, своєю поведінкою відповідач вказує на те, що не бажає змінюватись, жодних дій щодо відшкодування збитків в добровільному порядку навіть наміру такого він не мав і не вчиняв.

Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 (десять тисяч) гривень, вважає, що такий розмір відповідає вимогам розумності та справедливості.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав у спосіб шляхом примусового стягнення коштів із відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з'явились, проте подали до суду заяву в якій позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки.

Суд розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши представлені докази приходить до висновку, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 12.10.2016 року у справі № 131/1750/16-п ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 КУпАП України. Як вбачається зі змісту постанови протиправні дії відповідача, які полягали в порушення ним Правил дорожнього руху призвели до пошкодження автомобіля «DAEWO Lanos D4LM500» власником якого є ОСОБА_1

Відповідно Висновку експертного дослідження за результатми визначення матеріального збитку завданого власнику КТЗ, від 22.09.2016 року №27/Д/16, матеріальний збиток, завданий власнику легкового автомобіля «DAEWO Lanos D4LM500» д/н НОМЕР_1, 2003 року виготовлення, внаслідок пошкодження при ДТП, згідно розрахунків складає: - 17287,78 грн.

Частиною 3 ст.23 ЦК встановлено, що «моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості».

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості вчинених відповідачем відносно ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, глибину моральних страждань, які він переніс внаслідок пошкодження його майна, ступінь вини відповідача, його матеріальне становище, вважає за можливе позов задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1378,00 грн. Судового збору.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України ст.ст. 79, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с. Клебань Тульчинського району Вінницької області відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17287,78 (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят сім гривень) 78 (сімдесят вісім) копійок та 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди, а загалом 19287 (дев'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят сім гривень) 78 (сімдесят вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с. Клебань Тульчинського району Вінницької області 1378,00 (тисячу триста сімдесят вісім) гривень судового збору.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Головуючий: