Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1505/16-ц
Провадження № 2/674/378/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю

«Соул-Україна » м.Київ

про визнання недійсним договору та стягнення коштів

(ціна позову 96 000 грн.)

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2016 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» м.Київ про визнання недійсним договору та стягнення коштів (ціна позову 96 000 грн.)посилаючись на те, що 01 червня 2016 року між нею та представником відповідача по довіреності було укладено договір фінансового лізингу №00365 за умовами якого відповідач взяв на себе зобовязання придбати у власність предмет лізингу міні-трактор ДТЗ/5404 КБ/у та передати його позивачці у користування на умовах цього договору і згідно з чинним законодавством.

В цей же день позивачкою було сплачено авансом, що є платежем за складання договору, 16 000 грн., що складає 10% від ціни транспортного засобу. Після здійснення платежу позивачці було надано на підпис договір, в якому предметом лізингу був міні-трактор ДТЗ/5404 КБ/у, який коштує 160 000 грн. (п.8.1 договору) та плюс інші платежі.

Після укладення договору представник відповідача пояснив, що на день укладення договору предмет договору - міні-трактор відсутній та потрібно сплатити авансовий платіж розмірі 50% вартості предмету договору, що становить 80 000 грн., що було зроблено позивачкою 03 червня 2016 року.

Не отримавши транспортний засіб, 07 червня 2016 року позивачка письмово звернулася до відповідача, з вимогою про відмову від договору та повернення сплачених за договором платежів.

Представником відповідача повідомлено, що зазначений договір лізингу розірваний за заявою позивачки, повернення сплачених коштів відбувається у відповідності до положень п. 12.1 ст. 12 договору фінансового лізингу та у строки визначені у 12.8 договору, сплачений платіж за оформлення договору поверненню не підлягає, однак кошти повернуті не були.

Позивачка вважає, що укладений договір є недійсним, тому що не відповідає вимогам законодавства України та укладений із порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». На її думку умови договору є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності ,встановлений істотний дисбаланс договірних прав та обовязків сторін договору на шкоду споживачу.

Права позивачки підлягають захисту також з тих підстав, що договір нотаріально не посвідчений; відсутність у відповідача відповідної ліцензії для надання фінансових послуг, що є грубим порушенням закону та порушує її права, як споживача і відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України ,правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії) може бути визнаний судом недійсним.

Отже правочин вчинено з порушенням норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансовий лізинг», чим порушено законні права позивача.

За таких обставин позивачка просить визнати договір фінансового лізингу від 01.06.2016 №00365 недійсним, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 96000 грн., сплачені за договором, а саме : за оформлення договору в розмірі 16000 грн., авансовий платіж в розмірі 80000 грн..

Позивачку ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак в судове засідання не прибула, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позову та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був неодноразово повідомлений про день і час судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2016 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна», лізингодавцем, та ОСОБА_1, лізингоотримувачем, укладений договір фінансового лізингу №00365, відповідно до п. 1.1 лізингодавець взяв на себе зобовязання придбати у продавця визначений лізингоодержувачем у Додатку №1 до договору предмет лізингу за вартістю предмету лізингу, яка визначається продавцем, та передати даний предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на умовах, визначених Договором, а лізингоодержувач повинен сплачувати відповідні платежі, які передбачені договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах договору та згідно з положеннями чинного законодавства України (а.с. 15-20).

Згідно із п. 1.2 вищенаведеного договору предметом фінансового лізингу є міні-трактор засіб, зазначений в даній статті та у Додатку №1 до договору, а саме : міні-трактор ДТЗ/5404 КБ/у.

В установчій частині договору платіж за оформлення договору визначений як першочерговий одноразовий платіж, розмір якого погоджений між сторонами, та який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на розрахунковий рахунок лізингодавця за організаційні заходи повязані з підготовкою, перевіркою, розглядом документів та укладенням договору, а також за здійснення необхідних дій лізингодавця, які повязані передачею предмету лізингу лізингоодержувачу, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір платежу за оформлення договору становить 10% від погодженої вартості предмету лізингу.

Пунктом 8.1 договору встановлено вартість предмету лізингу на момент укладення договору - 160000 грн..

Договір фінансового лізингу №00365 від 01 червня 2015 року укладений в простій письмовій формі.

На підставі наданих позивачкою розрахункових документів про оплату встановлено, що в день укладення договору 01.06.2016 року позивачкою на виконання умов договору на рахунок відповідача був сплачений платіж за оформлення договору в розмірі 16000 грн., а також 03.06.2016 року було сплачено авансовий платіж в сумі 80000 грн. згідно умов договору фінансового лізингу (а.с.13).

На виконання умов договору позивачкою отримано примірник договору разом з Додатком № 1, в яких зазначено марку/модель, комплектацію, обєм/тип двигуна, тип КПП, привід, бажаний колір та вартість предмету лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 р., №723/97-ВР відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 р., № 723/97-ВР за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки правовідносини, які виникають з договору фінансового лізингу регулюються також положеннями Цивільного Кодексу України про найм, суд дійшов висновку, що договір фінансового лізингу укладений з фізичною особою підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частина перша статті 220 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 01 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» та ОСОБА_1 нотаріально посвідчено не було, а тому, оскільки договір фінансового лізингу № 00365 від 01 червня 2016 року укладений в простій письмовій формі, тому в силу ч. 1 ст. 220 ЦК України, він є нікчемним.

Зазначене узгоджується також із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15, що відповідно до статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою, крім цього суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 96000 гривень є правомірною, оскільки задоволення такої, є правовим наслідком, що повинен бути застосований до нікчемного правочину, який в конкретному випадку, як зазначалося судом вище є договором фінансового лізингу № 00365 від 01 червня 2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ «Соул-Україна», з урахуванням того, що позивачкою були здійснені посилання на застосування таких наслідків у тексті позовної заяви, що відповідно надає суду підстави для задоволення такої вимоги не виходячи за межі позовних вимог в межах розгляду даного спору.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які послалася позивачка, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково. В задоволенні решти вимог відмовити.

Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1511,20 гривень (551,20 грн. за вимоги немайнового характеру + 960 грн. за вимоги майнового характеру = 1511,20 грн.).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 220,799, 806 ЦК України, ст.6 Закону України «Про Фінансовий лізинг», ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Застосувати наслідки нікчемного правочину - договору №00365 фінансового лізингу від 01 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» та ОСОБА_1 і стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» (код ЄДРОУП 40099841, п/р 2625 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачені на підставі квитанції №0.0.561235873.1 від 01.06.2016 року кошти в розмірі 16 000 грн. та квитанції 0.0.562299263.1 від 03.06.2016 року кошти в розмірі 80 000 грн., а всього 96 000 (девяносто шість тисяч ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» (код ЄДРОУП 40099841, п/р 2625 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1511,20 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук