Справа № 570/1880/17
Номер провадження 2/570/1095/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

19 червня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Гладишева Х.В.

при секретарі Кмін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.П.Могили 24) в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

15 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачем, фактично вони проживають окремо тривалий час та у зв"язку з невиконання батьком дитини своїх обов»язків по її утриманню, Позивач просить шлюб сторін розірвати, судові витрати покласти на відповідача, неповнолітню дитину залишити проживати з матірю та стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1300 грн. щомісячно.

Сторін відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання відповідач не зявився, про причини неявки суду не повідомив. У поданій до суду 19 червня 2017 року заяві позивач просить справу слухати у її відсутність, зменшила позовні вимоги, щодо стягнення аліментів, просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 888 грн. 50 коп., інші позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що явку сторін не було визнано обов'язковою, а також враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази по справі, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захистуі в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, сторони одружилися 15 листопада 2009 року, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, подружжя припинило шлюбні стосунки, причиною чого стали розбіжність у поглядах на сімейне життя.

В ч.1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ця вимога кореспондується і з ст.24 СК України. Ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін та вимогам закону.

За таких умов суд вважає, що позов в цій частині доведений і підлягає до задоволення.

Враховуючи, що позивач у позовній заяві не обгрунтував і не надав жодного доказу щодо наявності у сторін спору про місце проживання дитини, тому суд приходить до висновку, що в цій частині позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини.

З огляду на ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька ,або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Враховуючи рівність прав та обов"язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов"язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального та повноцінного догляду за дитиною, враховуючи, що відповідач працездатний, інших утриманців немає, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти, які становитимуть 1/2 від установленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років (з 01 травня 2017 року 1777 грн.), що в твердій грошовій сумі складатиме 888,50 гривень.

Суд, вважає за доцільне розяснити, що відповідно до вимог ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Позов до суду пред'явлений 15 травня 2017 року, а тому відповідно до ст.ст.79, 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитини повинні стягуватися з указаної дати.

У звязку з задоволенням позову суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в частині розірвання шлюбу. При постановленні рішення у зв"язку із задоволенням позову з відповідача підлягає до стягнення в прибуток держави судовий збір в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі такого позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України) зареєстрований 15 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2009 року листопада місяця 15 числа зроблено відповідний актовий запис № 1818.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, паспорт СР № 915275; ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України) аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі 888, 50 грн. щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України,паспорт СР № 915275; ІНПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України) судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України,паспорт СР № 915275; ІНПП НОМЕР_1) в прибуток Рівненського районного суду Рівненської області /№ рахунку 0295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030001, банк ГУДКСУ в Рівненській області ЄДРПОУ суду 26406260/ судовий збір у розмірі 640 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гладишева Х.В.