Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.,

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні у м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Теребовлянська державна нотаріальна контора, Буданівська сільська рада, про визнання недійсним заповіту,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Теребовлянська державна нотаріальна контора, Буданівська сільська рада, про визнання недійсним заповіту, у якому просить суд визнати недійсним заповіт від 13 серпня 2015 року складений ОСОБА_3, який посвідчений державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим номером № 1-350 на підставі вимог ст.. 1248, 1253, 1257 ЦК України, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив визнати недійсним заповіт від 13 серпня 2015 року складений ОСОБА_3, який посвідчений державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим номером № 1-350, мотивуючи тим, що є сумніви у тому, що складений та підписаний заповіт не ОСОБА_3, а іншою особою, оскільки заповідач втратила зір. Також позивач суду пояснив, що 12 серпня 2003 року в Буданівській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області жителька даного населеного пункту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_5, належний її на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та все належне її майно, що знаходиться в селі Буданів Теребовлянського району Тернопільської області. Зважаючи на те, що існує ще один заповіт від імені ОСОБА_3 складений 13 серпня 2015 року на ім'я ОСОБА_2, який посвідчений державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим номером № 1-350 без дотримання затвердженої Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських ОСОБА_6 народних депутатів України", наполягають на визнанні такого нікчемним.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що померла 31 жовтня 2015 року ОСОБА_3 останні сім місяців проживала до дня смерті разом з нею, вона доглядала за нею і похоронила ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 виявила бажання скласти заповіт в Теребовлянській державній конторі, в якому заповіла все своє майно ОСОБА_2 Заповіт скаладався у нотаріуса, оскільки Буданівській сільській раді померла ОСОБА_3 не довіряла. На той час коли ОСОБА_3 складала заповіт була при свідомості та знала що робить, сама ходила в магазин по продукти, також коли їй приносили чеки за придбані ліки то вона могла сама прочитати, які ліки їй купляли та по якій ціні.

Представник третьої особи: Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі.

Представник третьої особи: Буданівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Суд дослідивши та оцінивши обставини справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживали разом за адресою в с. Буданів, по вул. Л.Українки, 8, Теребовлянського району Тернопільської області та вели спільне господарство.

Згідно довідки від 20 січня 2016 року № 61 виданої виконкомом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про те, що ОСОБА_7 на момент смерті 30 липня 2012 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, був співжителем громадянки ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 143592 від 01 серпня 2012 року ОСОБА_7 помер 30 липня 2012 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 196972 від 03 листопада 2015 року ОСОБА_3 померла 31 жовтня 2015 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 березня 1991 року виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР про те, що цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Буданів, по вул. Л.Українки, 8, дійсно належить ОСОБА_3.

Згідно довідки від 20 січня 2016 року № 60 виданої виконкомом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про те, що ОСОБА_3, яка померла 31 жовтня 2015 року була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З життя ОСОБА_3 склала 12 серпня 2003 року заповіт, що посвідчений секретарем Буданівської сільської ради, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями і все належне їй майно, заповідає ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З часом позивачу стало відомо, що від імені ОСОБА_8 існує ще один заповіт.

13 серпня 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, що посвідчений державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим номером № 1-350, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно висновку судово- психіатричного експерта № 234 від 26 квітня 2016 року ОСОБА_3 на період часу складання заповіту 13 серпня 2015 року на психічні захворювання не страждала. ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій і могла керувати ними на період часу складання заповіту 13 червня 2015 року.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 30 червня 2016 року № 311/312/16-22 способи технічного відтворення рукописного тексту в наданою експертизу документі - у заповіті, укладеному 13 серпня 2015 року від імені ОСОБА_3 та посвідченому державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, не застосовувались. Цей текст виконано рукописним способом, без попередньої технічної підготовки. За результатами судово- почеркознавчої експертизи встановлено, що рукописний текст, що читається «ОСОБА_4 заповіт прочитаний Підписаний ОСОБА_3 Стефнія Семенівна» у заповіті, укладеному 13 серпня 2015 року від імені ОСОБА_3 та посвідченому державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, виконано ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3, яка померла 31 жовтня 2015 року зверталася до окуліста. Згідно заключення окуліста заслуженого лікаря України ОСОБА_9 № 7145, ОСОБА_3 встановлено діагноз: початкова ускладнена катаракта. В/к ІІІа глаукома. Центральна дегенерація сітківки. Незріла ускладнена катаракта. В/к ІVb глаукома. Центральна дегенерація сітківки. Гострота зору встановлено на праве око 0,10 n.k/ (не коррег.). Також рекомендовано лікування: азарга, пілокарпіну, курси трофічної терапії в умовах стаціонару, оптикс форте.

Згідно довідки від 04 серпня 2014 року виданої окулістом дитячої консультації Теребовлянської центральної районної лікарні про те, що ОСОБА_3 встановлено діагноз майже зріла катаракта правого ока, абсолютна глаукома лівого ока.

Свідок ОСОБА_10 приватний підприємець працює оптометристом в м. Теребовля Теребовлянського району Тернопільської області в судовому засіданні дав показання, що до нього звернувся ОСОБА_1, з ОСОБА_3 для того щоб підібрати їй окуляри, прочитавши обстеження та перевіривши гостроту зору ОСОБА_3 він дійшов висновку, що їй жодні окуляри не підійдуть, оскільки вона на одне ока зовсім не бачить, а на друге дуже мало, тому ОСОБА_3 корегувати зір було не можливо. ОСОБА_3 читати не могла, однак, як стверджує свідок підписати документ могла. Також свідок пояснив, що в нього освіта середня-спеціальна «фельдшер акушер», не окуліст та діагнози не встановлює.

Однак, суд не приймає дані покази, як підтвердження сутності позову, так як сам свідок в судовому засіданні підтвердив, що в нього відсутня освіта спеціаліста офтальмолога та його свідчення про неможливість ОСОБА_3 читати, суд оцінює критично.

Так, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дала показання, що працює завідувачем Тернопільської районної державної нотаріальної контори та на той час коли ОСОБА_3 виявила бажання скласти заповіт працювала нотаріусом в Теребовлянській державній нотаріальній конторі. Одного дня в робочий час побачила в коридорі старшу жіночку, яка повідомила, що хоче скласти заповіт, нотаріус пояснила, що оформити заповіт в нотаріальній конторі буде дорожче ніж у сільській раді, але ОСОБА_3 пояснила, що в Буданівській сільській раді, на території якої вона проживає, її обдурять і вона працівникам сільської ради не довіряє, а тому хоче скласти заповіт у нотаріуса, щоб все було по закону. Після чого нотаріус перевіряла дієздатність ОСОБА_3, та паспорт особи на яку буде складатись заповіт. Після встановлення дієздатності, набрала текс заповіту на чернетці, щоб перевірити чи людина може прочитати заповіт підписати його. Під час складання заповіту померла ОСОБА_3 запитала нотаріуса про статті, які вказані у заповіті. В подальшому нотаріус перевіряла можливість ОСОБА_3 підписати заповіт, нотаріус вказала їй підписатись на трьох лінійках, ОСОБА_3 було важко трусились руки, однак вона підписалась, тому підстав для відмови в складанні заповіту чи проведення іншого порядку складання заповіту, не було. Так як ОСОБА_3 читала текст заповіту. Після цього вона роздрукувала заповіт на бланку, який ОСОБА_3 підписала, а потім зареєструвала у реєстрі і віддала заповіт ОСОБА_3 Після підписання ОСОБА_3 прийшла до нотаріуса вже з квитанціями щодо оплати послуг нотаріуса. Під час складання заповіту ОСОБА_3 розповіла їй, що вона живе з родичкою та хоче скласти заповіт на неї, оскільки вона доглядає за нею. Під час складання заповіту ОСОБА_3 просила розяснити статті, які були вказані у заповіті, переживала за почерк, через те що в неї трясуться руки. Те, що померла дієздатна не виникало сумнівів, оскільки нотаріус продиктувала їй прізвище імя та по батькові, що і померла написала.

Свідок ОСОБА_11 жителька с. Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, в судовому засіданні дала показання, що вона деякий час проживала разом з померлою ОСОБА_3, так як наймала в неї кімнату, бачила, що ОСОБА_3 ходила в окулярах, в яких могла читала та писати. Два роки перед смертю ОСОБА_3 вона пішла з квартири. ОСОБА_3 телефонувала до своїх знайомих в окулярах, мала записані свої номера, в окулярах читала газету, яку виписувала, мала свої окремі записи, які час від часу проглядала.

Свідок ОСОБА_12 жителька м. Теребовля, вул. Січових Стрільців, 37а/19, Теребовлянського району Тернопільської області в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з померлою ОСОБА_3 в лікарні під час лікування, часто з нею спілкувалась по телефоні. Під час розмови ОСОБА_3 говорила їй що хоче скласти заповіт братову тобто на ОСОБА_2 перед тим як їхати до м. Теребовлі, ОСОБА_3 попросила її, щоб вона підійшла з нею до нотаріуса, оскільки хоче скласти заповіт. Будучи в нотаріуса ОСОБА_3 складала заповіт сама, заходила сама до нотаріуса та після складання заповіту ОСОБА_3 розповіла, що заповіт прочитала і підписала.

Свідок ОСОБА_13 жителька с. Буданів, вул. Л.Українки, 11, Теребовлянського району Тернопільської області, в судовому засіданні пояснила, що вона часто приходила провідувати ОСОБА_3, допомагала їй, також вказала, що ОСОБА_3 мала катаракту очей, пояснюючи це тим, що коли вона заходила до неї в будинок то ОСОБА_3 її не бачила, не могла готувати їсти та прибирати за собою. З 2014 року проходила обстеження в Теребовлянській поліклініці, при обстеженні зору букв не бачила, а бачила тільки чорне, тому не могла ні писати ні читати. Пенсію ОСОБА_3 одержувала сама, за отримання пенсії за неї вона розписувалась тільки один раз.

Свідок ОСОБА_14 житель ІНФОРМАЦІЯ_5, в судовому засіданні пояснив, що знав ОСОБА_3 та її чоловіка, а також те, що вони домовилися скласти заповіт на ОСОБА_1 через те щоб він доглядав їх. Памятає, що померлу возили до окуліста в м. Теребовля а також і в м. Тернопіль, зробили їй окуляри, але він стверджує, що вона ними не користувалася. Виписувала газету, але не могла читати, оскільки, як стверджує свідок не бачила. Після того як ОСОБА_3 відвідала окуліста їй було призначене лікування, він та його родичі по черзі ходити капати очі ОСОБА_3 також допомагали їй коли в неї виникали проблеми зі здоровям. Часто ОСОБА_3 телефонувала до родини ОСОБА_1 коли їй потрібно було купити ліки чи виникала якась інша потреба. Останні дні доживала в домі ОСОБА_2, так як він памятає коли в останнє бачив померлу то вона не ходила сама по своєму будинку, одночасно стверджує свідок, що померла з палицею могла перейти до магазину який знаходився не далеко її господарства.

Свідок ОСОБА_15 жителька с. Буданів, Теребовлянського району Тернопільської області в судовому засіданні пояснила, що вона жила від ОСОБА_3 через три хати, часто бачила ОСОБА_3, яка ходила з палицею була хворою, немічною, потребувала сторонньої джопомоги впізнавала лише по голосі, останні два роки не бачила,. Знала, що її обходить сімя ОСОБА_1, приносили їй їсти, допомагали їй. Перед смертю ОСОБА_3 перебувала в ОСОБА_2 вдома. Також бачила як ОСОБА_3 йшла сама з палицею до сімї ОСОБА_2, зателефонувала до ОСОБА_13 та повідомила про те що ОСОБА_3 йде до ОСОБА_2 яка сказала, щоб затримати її. ОСОБА_15 запитала ОСОБА_3 як дійдете в центр с. Буданів, вона відповіла, що помало зайде з палицею, а назад її ОСОБА_2 привезе, ОСОБА_15 їй повідомила не правдиво, що ОСОБА_2 немає в дома, але ОСОБА_3 все одно йшла в тому напрямку, в той час її догнала її ОСОБА_13 спробувала затримати, але їй не вдалося, ОСОБА_3 зупинила машину якою поїхала. ОСОБА_15 стверджувала в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 по селі не ходила тому що не бачила, і що ОСОБА_13 купляла їй все необхідне в магазині для неї.

Свідок ОСОБА_16 жителька с. Буданів, Теребовлянського району Тернопільської області в судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою позивача ОСОБА_1 їй відомо, що він доглядав за померлою ОСОБА_3, допомагав їй. Також було відомо, що в ОСОБА_3 були проблеми із зором, оскільки позивач ОСОБА_1 возив ОСОБА_3 на обстеження очей. Свідок стверджувала, що ОСОБА_3 не впізнавала її тільки по голосі. Повторно допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона бачила як ОСОБА_3 ОСОБА_2 забирали до себе додому, ОСОБА_3 виводили з хати так як вона сама не могла йти. Живе ОСОБА_16 через дорогу від ОСОБА_3 і бачить її подвіря добре, також часто бачила як ОСОБА_3 виводили на лавку на подвіря за руку з хати, сама вона не ходила. Померла жила з чоловіком коли той помер взяла квартирантів до себе на квартиру. Місяць перед смертю забрали її сімя ОСОБА_2 приїхали та забрали її до себе додому.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 жителі с. Буданів, Теребовлянського району Тернопільської області в судовому засіданні пояснили, що їм відомо, що померла ОСОБА_3 зверталась до лікаря окуліста, але їм не відомо чи вона могла бачити, писати чи читати.

Свідки ОСОБА_19, ОСОБА_6, ОСОБА_20, жителі с. Буданів, Теребовлянського району Тернопільської області в судовому засіданні пояснили, що останнім часом ОСОБА_3 хворіла, погано бачила, не контролювала своїх вчинків, не могла впізнати, а впізнавала тільки по голосі, тому на могла прочитати та підписати заповіт.

Свідок ОСОБА_21 житель ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні дав аналогічні покази, але підтвердити те, що ОСОБА_3 не могла підписати заповіт стверджувати не може.

Свідок ОСОБА_22 практичний психолог, жителька м. Тернопіль, вул.. Тарнавського, 5/36, в судовому засіданні пояснила, що вона родом із с. Буданів та знає сімю ОСОБА_1, а також знала, що вони доглядали за померлою ОСОБА_3, приділяли їй багато уваги, возили до окуліста, оскільки в неї був поганий зір. Сімя ОСОБА_2 переписали на себе заповіт, при цьому скористались безпорадністю померлої ОСОБА_3. На запитання головуючого чи могла ОСОБА_3 прочитати заповіт свідок відповів, що не могла, оскільки добре не бачила, аргументуючи це тим, що коли ОСОБА_3 сиділа на своєму господарстві то не бачила хто йде по вулиці чи до неї на господарство.

Показання свідків ОСОБА_10 ОСОБА_15, ОСОБА_22, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_16 ОСОБА_19, ОСОБА_6 ОСОБА_20, суд оцінює критично, так як вони на думку суду різні та у них є розбіжності, між ними є протиріччя, які свідчать про те, що на них суд не може зіслатися як на доказ підставності позову. Також вони спростовуються іншими доказами, а саме показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_11 ОСОБА_12, які стверджують, що ОСОБА_3 могла читати та особисто читала заповіт, висновком експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 30 червня 2016 року № 311/312/16-22, який підтвердив, що ОСОБА_3 власноручно підписала заповіт від 13 серпня 2015 року, заключенням окуліста заслуженого лікаря України ОСОБА_9 № 7145, згідно якого ОСОБА_3 рекомендовано лікування для покращення зору.

Суд, не бере до уваги твердження позивача, що державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було порушено порядок укладення заповіту. Так як даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а те, що померла ОСОБА_3 вказала у графі щодо підтвердження волевиявлення вказаного у заповіті, зазначила «ОСОБА_4 заповіт прочитаний мною підписаний» а не «Цей заповіт прочитаний мною підписаний», що її волевиявлення та його форма викладення не відповідає вимогам інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Підставами скасування заповіту в судовому засіданні позивачем не доведено порушення його права, яке підлягає відновленню шляхом скасування заповіту, а тому суд вважає вказаний позов безпідставний.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_23, треті особи: Теребовлянська державна нотаріальна контора, Буданівська сільська рада Теребовлянського району про визнання недійсним заповіту слід відмовити, у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Куруючись ст.ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 1233, 1234, 1251, 1257 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_23, треті особи: Теребовлянська державна нотаріальна контора, Буданівська сільська рада Теребовлянського району про визнання недійсним заповіту відмовити, у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянсьий районний суд.

Головуючий В.В. Малярчук