Справа № 545/1467/17
Провадження № 2-о/545/105/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Потетій А.Г.

за участю секретаря: Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, зацікавлена особа Кіровська сільська рада Полтавського району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву аргументували тим, що в червні 2017 року ОСОБА_1 разом із братом ОСОБА_2 звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення права на спадкове майно після свого батька ОСОБА_3. На підставі поданих матеріалів державний нотаріус 8 червня 2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/887. Підставою для відмови у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом, як встановив нотаріус, є допущена розбіжність в державному акті на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га, що розташовані в с. Циганське Кіровської сільської ради Полтавського району, а саме: в державному акті ІІІ-ПЛ № 032628 вказано прізвище, імя, по-батькові власника - ОСОБА_4, а в свідоцтві про смерть серії І-КЕ № 287831 зазначено ОСОБА_3. Таким чином, в державному акті на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га серії ІІІ-ПЛ № 032628, що виданий 23.12.1997 р. допущено помилку та невірно зазначено по-батькові власника земельної ділянки (спадкодавця). Така невідповідність в документах позбавляє права спадкоємців у встановленому законом порядку оформити право на спадкове майно свого батька, яке вони фактично прийняли у спадщину.

Підтвердженням помилки в державному акті є рішення Кіровської сільської ради від 22 березня 1994 року № 38 яким було передано ОСОБА_3 у приватну власність вищевказану земельну ділянку. Саме це рішення Кіровської сільської ради є підставою для видачі зазначеного державного акту. У вказаному рішенні вірно зазначено прізвище, імя та по-батькові власника ділянки.

Отже, доказом того, що земельні ділянки загальною площею 0,85 га належна ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ № 032628, що виданий 23.12.1997 р. є виписка і рішення Кіровської сільської ради від 22.03.1994 р. № 38 та довідка Кіровської сільської ради № 822 від 14 червня 2017 р.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 р. при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені документи, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до п.4.1; п. 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів за право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів вед 22.06.2009 за № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку г» державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта.

Приймаючи до уваги вищевикладене, у звязку із смертю землевласника (спадкодавця), виправлення орфографічної помилки Держкомземом є неможливим, так звернутись із подібною заявою може лише власник.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявників та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки це необхідно для подальшого оформлення спадщини.

В судове засідання заявники не зявились, надавши суду заяви про розгляд заяви без їх участі, заяву підтримали та прохали задовольнити.

Від представника зацікавленої особи - Кіровська сільська рада Полтавського району на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, не заперечили проти задоволення заяви.

Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не зявившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заяву такою, що підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що в червні 2017 року ОСОБА_1 разом із братом ОСОБА_2 звернулись до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення права на спадкове майно після свого батька ОСОБА_3. На підставі поданих матеріалів державний нотаріус 8 червня 2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/887. Підставою для відмови у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом, як встановив нотаріус, є допущена розбіжність в державному акті на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га, що розташовані в с. Циганське Кіровської сільської ради Полтавського району, а саме: в державному акті ІІІ-ПЛ № 032628 вказано прізвище, імя, по-батькові власника - ОСОБА_4, а в свідоцтві про смерть серії І-КЕ № 287831 зазначено ОСОБА_3. Таким чином, в державному акті на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га серії ІІІ-ПЛ № 032628, що виданий 23.12.1997 р. допущено помилку та невірно зазначено по-батькові власника земельної ділянки (спадкодавця). Така невідповідність в документах позбавляє права спадкоємців у встановленому законом порядку оформити право на спадкове майно свого батька, яке вони фактично прийняли у спадщину.

Підтвердженням помилки в державному акті є рішення Кіровської сільської ради від 22 березня 1994 року № 38 яким було передано ОСОБА_3 у приватну власність вищевказану земельну ділянку. Саме це рішення Кіровської сільської ради було підставою для видачі зазначеного державного акту. У вказаному рішенні вірно зазначено прізвище, імя та по-батькові власника ділянки.

Отже, доказом того, що земельні ділянки загальною площею 0,85 га належна ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ПЛ № 032628, що виданий 23.12.1997 р. є виписка і рішення Кіровської сільської ради від 22.03.1994 р. № 38 та довідка Кіровської сільської ради № 822 від 14 червня 2017 р.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 р. при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені документи, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до п.4.1; п. 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів за право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів вед 22.06.2009 за № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку г» державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта.

Приймаючи до уваги вище викладене, у звязку із смертю землевласника (спадкодавця), виправлення орфографічної помилки Держкомземом є неможливим, так звернутись із подібною заявою може лише власник.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявників та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки це необхідно для подальшого оформлення спадщини.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, но батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві пре народження або в паспорті.

З огляду на викладене суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 215-218, 256, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 21 січня 2015 року, державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 032628, виданого 23 грудня 1997 року на ім.»я ОСОБА_4.

Судові витрати покласти на заявників.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій