РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2168/17

провадження у справі № 2/0285/1315/17

11 липня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Михайловської А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

19.05.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, від якого у них народилися неповнолітні діти, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких просить залишити проживати з нею та стягнути з останнього судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем, оскільки останній зловживає спиртними напоями та влаштовує сварки. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе.

Сторони у судове засідання не з"явилися. У письмових заявах просили розглядати справу у їх відсутності; позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних в позові, які просила задовольнити, оскільки примирення неможливе, просила дітей залишити на вихованні з матір"ю та не змінювати прізвище; відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення неповнолітніх дітей проживати з їх матір"ю.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

Встановлено, що сторони 20.01.2011 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.3/. Дошлюбне прізвище відповідачки Хохлюк.

Від цього шлюбу у сторін є неповнолітні діти донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження/ копія а.с.4,5/.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як встановлено, відповідач неодноразово вчиняв сварки зі своєю дружиною, що слідує з постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 20.06.2017 року, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, поступово втратили звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивачки та її неповнолітніх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Місце проживання неповнолітніх дітей визначити за місцем проживання їх матері, про що у сторін спору не виникло.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відтак, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 57 60, 88, 212 215, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянами України, зареєстрований 20 січня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 2, розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Місце проживання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначити з їх матір»ю, ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча : А.В. Михайловська