Справа № 598/1463/16-ц
провадження № 2/598/44/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"29" червня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Шевчук Н.П.

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача та третьої особи

на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії «Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

встановив:

До суду звернулось ПАТ «Державний ощадний банк України в особі філії «Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог приватне підприємство «Ролікс-Транс» м.Тернопіль.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22 травня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено договір відновлюваної кредитної лінії №11 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 29500 доларів США зі сплатою 13% річних, з терміном повернення до 22 травня 2012 року. Станом на 22 вересня 2016 року заборгованість по даному кредитному договорі становить 38351,02 доларів США, з них: 29500 доларів США заборгованість за кредитом, 8851,02 доларів США - заборгованість за відсотками, 146369,46 грн. заборгованість по пені. Вищезгаданий борг виник в результаті невиконання ОСОБА_4 обумовлених договором своїх зобов`язань.

Представник позивача в судовому засіданні в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 просив в задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності, оскільки рішенням господарського суду Тернопільської області від 13 квітня 2011 року усі заборговані кошти за кредитним договором були стягнуті із заставодавця ПП «Ролікс-Транс» і воно вданий час знаходиться на примусовому виконанні. ОСОБА_4 після винесення рішення жодних коштів позивачу не сплачував, їх сплачував колишній директор ПП «Ролікс-Транс» ОСОБА_6.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ПП «Ролікс-Транс» - ОСОБА_3 вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

Судом встановлено наступне.

22 травня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено договір відновлюваної кредитної лінії №11 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 29500 доларів США зі сплатою 13% річних, з терміном повернення до 22 травня 2012 року (а.с.6-9).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23 травня 2011 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором відновлюваної кредитної лінії № 11 від 22 травня 2007 року в розмірі 36948,43 доларів США звернуто стягнення на заставлене, згідно договору застави транспортних засобів від 08 червня 2007 року, належне на праві власності ПП «Ролікс-Транс» м.Тернопіль вул.Гоголя, 5 рухоме майно, а саме, сідловий тягач-Е марки MAN 19.463, 1998 року випуску, р.н.НОМЕР_1 та напівпричіп бортовий-Е марки CRONE SDP 27, 1990 року випуску, р.н.НОМЕР_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільського обласного управління.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22 листопада 2013 року відстрочено виконання вказаного рішення господарського суду до 22 травня 2014 року (а.с.158-160).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 12 грудня 2014 року відстрочено виконання вказаного рішення господарського суду до 12 червня 2015 року (а.с.161-162).

Як вбачається із листа директора ПП «Ролікс-Транс» начальнику філії Тернопільське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» від 01 листопада 2012 року заставодавець просить не розпочинати вилучення транспортних засобів, оскільки вони необхідні підприємству для основної діяльності. В свою чергу ПП «Ролікс-Транс» зобовязується платити по кредитам позивальників визначені у графіку суми, серед яких і зазначений ОСОБА_4 (а.с.148-154).

Надалі в листі від 02 вересня 2013 року начальник філії Тернопільське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» до директора ПП «Ролікс-Транс» просить дотримуватись графіку погашення заборгованості та звернутись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду (а.с.155).

В заперечення щодо застосування строків позовної давності представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_4, після вказаного рішення господарського суду сплачував щомісячні платежі на погашення заборгованості за кредитним договором, а тому ним було перервано строки позовної давності і вони не підлягає до застосування, так як відповідач визнав свій борг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що раніше він працював на посаді директора ПП «Ролікс-Транс», яке виступало майновим поручителем по кредитному договору ОСОБА_4 та ВАТ «Ощадбанк». Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23 травня 2011 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 на користь ВАТ «Ощадбанк» було звернуто стягнення на належне їм заставне майно. Надалі він звертався і до суду і до стягувача з проханнями зробити відстрочку виконання вказаного рішення натомість зобовязувався щомісячно вносити платежі по сплаті заборгованості за кредитним договором, що він і робив. ОСОБА_4 будь-яких коштів на рахунок банку не сплачував. Чому в заявах на перекази готівки зазначено, що кошти вносив відповідач йому не відомо. При цьому при предявлені свідку для огляду заяв на переказ готівки за 2012-2014 роки він зазначив, що на них підписувався він сам особисто. Підприємству робили відстрочки тільки в звязку з тим, що вони постійно вносили кошти на погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного чи кількох боржників.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач заявив про відмову в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Суд критично оцінює пояснення представника позивача про те, що оскільки після рішення господарського суду від 23 травня 2011 року ОСОБА_4 сплачував грошові кошти на погашення заборгованості по кредитному договору, то строк позовоної давності ним перервався і не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовуються наступним.

Як вбачається з пояснень представника відповідача та показів свідка ОСОБА_6 відповідач жодних коштів після рішення господарського суду позивачу не сплачував, підписи у заявах на перекази готівки ставив ОСОБА_6. Достовірність таких показів свідка також підтверджується ухвалами господарського суду від 22 листопада 2013 року та 12 грудня 2014 року про відстрочку виконання рішення суду, а також перепискою ПП «Ролікс-Транс» та позивачем щодо розстрочення виконання рішення суду і добровільної сплати боргу, що не заперечувалось позивачем у своїх листах.

Таким чином, позивач сам перервав строк позовної давності достроково звернувшись до суду із позовом до майнового поручителя і рішенням господарського суду змінено строки виконання зобовязань за кредитним договором.

З даним позовом позивач звернувся до суду 29 вересня 2016 року, тобто після спливу трьох річного строку звернення до суду, який був перерваний у 2011 році в звязку із винесенням рішення господарського суду Тернопільської області від 23 травня 2011 року про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором відновлюваної кредитної лінії № 11 від 22 травня 2007 року в розмірі 36948,43 доларів США, а тому в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову по причині пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 264, 267 ЦК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії «Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.І.Левків