Справа № 535/442/17
Провадження № 2/535/269/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Якименко Т.О.,

при секретарі - Балала Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування права власності на грошові кошти та стягнення боргу з договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування права власності на грошові кошти та стягнення боргу за договором позики. Після уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 остаточно просить визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом право вимоги на грошові кошти в сумі 41000 грн. за договором позики від 11.04.2016 року укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки на користь неповнолітнього ОСОБА_2 вказану суму коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 квітня 2016 року між її чоловіком ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений Договір позики грошових коштів, на підтвердження якого ОСОБА_3 надала розписку про отримання коштів у вказаній сумі, терміном до 11 квітня 2017 року, в якій значаться підписи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ОСОБА_4, який доводився батьком неповнолітньому ОСОБА_2, помер 26.06.2016 року. Майно спадкодавця ОСОБА_4 успадкував за заповітом його син ОСОБА_2. Станом на 30 травня 2017, тобто на день звернення позивачки з даним позовом, відповідачка борг не повернула. Право на отримання боргу покійного ОСОБА_4 має спадкоємець за заповітом його син ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 та представник позивачки адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали і просили позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка ОСОБА_1 крім того пояснила, що оригінал розписки про позику коштів їй привіз кум її чоловіка ОСОБА_8 на початку серпня 2016 року, тому вона вважає, що кошти відповідачка не віддавала, бо в такому б випадку, чоловік знищив би розписку або віддав би її ОСОБА_3

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала і пояснила, що дійсно 11 квітня 2016 року вона позичила у ОСОБА_4 кошти в сумі 41000 грн., з терміном повернення через рік, тобто 11 квітня 2017 року. В підтвердження укладення договору позики надала розписку, свідками якої виступили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Не визнаючи позов, стверджувала, що кошти були нею повернуті ОСОБА_4 на початку червня 2016 року, але жодного свідка, який би був присутній при поверненні нею боргу не було. Чому покійний ОСОБА_4І, не знищив розписку яку вона йому надавала при позичці, їй не відомо.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2016 року відповідачка ОСОБА_3 взяла у борг гроші в сумі 41 000 грн. строком на 12 місяців у ОСОБА_4, про що видала боргову розписку, яка посвідчена підписами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 47).

26 червня 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №323182, виданим від 28.06.2016 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області (а.с. 12).

За життя ОСОБА_4 04.06.2008 року склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів сину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією заповіту (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ №097509 виданого 02.08.2002 року відділом РАГС Котелевського РУЮ в Полтавській області, батьками неповнолітнього ОСОБА_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до довідки №279/02-14 від 11.04.2017 року, в провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_9 знаходиться спадкова справа №95/2016 на майно ОСОБА_4, який помер 26.06.2016 року. В матеріалах даної спадкової справи мається заява про прийняття спадщини від неповнолітнього ОСОБА_2, який діяв за згодою матері ОСОБА_1 (а.с.14).

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно вимог ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Згідно вимог ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов»язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов»язаним з особою кредитора.

У вказаному зобов»язанні за договором позики смерть позикодавця ОСОБА_4 не призводить до припинення зобов»язання, і в такому разі відбувається перехід прав і обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб-спадкоємців, в даному випадку спадкоємця в порядку спадкування за заповітом неповнолітнього ОСОБА_2

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 до даного часу борг в розмірі 41 000 грн. добровільно не повернула і на її неодноразові вимоги повернути борг чоловіка, відмовлялась, при цьому ображаючи її. Кошти вкрай необхідні їй для лікування неповнолітнього сина, який страждає на тяжке захворювання серця.

Суд не примає до уваги твердження відповідачки ОСОБА_3 про те що вона повернула борг ще за життя ОСОБА_4І, йому особисто, а саме: 09 червня 2017 року, тому що даний факт не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.

Свідок ОСОБА_10 який є чоловіком відповідачки, пояснив, що він дав їй гроші в сумі 41000 грн.. щоб вона повернула їх ОСОБА_4, але не був присутнім особисто, при поверненні нею вказаних коштів. Одночасно, вказаний свідок, 28 червня 2016 року, при допиті його в якості свідка по кримінальному провадженню по факту вбивства ОСОБА_4 дав показання про те, що йому відомо, що у квітні 2016 року його дружина позичила у ОСОБА_4І, гроші в сумі 41000 грн., терміном на 1 рік, і станом на 28.06.2016 року вони ці гроші з дружиною не повернули.

Разом з тим, суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_8, про те що 7-8 квітня 2016 року, ОСОБА_4, який був його кумом, звернувся до нього щоб той позичив йому 25000 грн., бо йому не вистачає вказаної суми для того, щоб позичити 41000 грн. ОСОБА_3 Він позичив ОСОБА_4 вказану суму, а той в свою чергу позичив 41000 грн. ОСОБА_3 Про вказану позичку йому відомо із оригінала розписки, яку йому в середині травня 2016 року привіз ОСОБА_4, і яка знаходилась в нього до початку серпня 2016 року. Після 40 днів після смерті ОСОБА_4 він віддав оригінал розписки дружині покійного - ОСОБА_1 Свідок вважає, що якби відповідачка ОСОБА_3 повернула борг ОСОБА_4 на початку червня 2016 року, як вона це стверджує, то ОСОБА_4 забрав би в нього розписку.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК цього Кодексу. Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не виконує належним чином взяті зобов"язання по поверненню коштів за договором позики, а тому позов підлягає задоволенню і з відповідачки на користь неповнолітнього ОСОБА_2 слід стягнути 41 000 грн. суми боргу, за договором позики в порядку спадкування за заповітом.

Також з відповідачки ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовоий зборі в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, як представник дитини- інваліда.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 512, 608, 625, 1046, 1049, 1050, 1216, 1218, 1233, 1235, 1241, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд- -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за заповітом право вимоги на грошові кошти та стягнення боргу за договором позики, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право вимоги на грошові кошти в сумі 41000 грн. за договором позики від 11.04.2016 року укладеним між ОСОБА_4, який помер 26.06.2016 року, та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки смт Котельва Полтавської області, вул. Ковпака, 127, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1 на користь неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, вул. Об`їзна, 175, суму боргу у розмірі 41000 (сорок одну тисячу) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки смт Котельва Полтавської області, вул. Ковпака, 127, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві Код банку отримувача (МФО): 820019 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя