У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Грушівської сільської ради, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Грушівської сільської ради від 04 вересня 2008 року № 85 ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також надано у власність ОСОБА_3 вказану земельну ділянку.

Зазначав, що така суміжна земельна ділянка ОСОБА_3 (кадастровий номер НОМЕР_1) накладається на землі загального користування - дорогу АДРЕСА_1, яку передбачено Генеральним планом с. Грушово, розробленого у грудні 2001 року. Також ОСОБА_3 самовільно встановлено бетонні стовпці на землі загального користування вулиці Грушевського, навпроти будинку позивача, що перешкоджає позивачу користуватися такою земельною ділянкою.

Вказував, що актом земельної комісії від 07 листопада 2013 було зобов'язано ОСОБА_3 звільнити частину земельної ділянки під дорогу передбачену Генеральним планом села, однак таку вимогу ним проігноровано.

Враховуючи викладене, просив визнати недійсним та скасувати рішення Грушівської сільської ради від 04 вересня 2008 року № 85.

Рішенням Тячівського районного суду від 12 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Грушівської сільської ради від 04 вересня 2008 року № 85, згідно якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, Тячівського району, Закарпатської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та дійшов висновку, що при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 не було дотримано вимог ст. 39 ЗК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ухваленим рішенням районний суд вирішив питання про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі у якості співвідповідача.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст доданих до неї судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Грушівської сільської ради, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова