АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Левенця Б.Б.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1, що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про здійснення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи до психоневрологічної лікарні,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року відмовлено у відкритті провадження по справі окремого провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та передати питання до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається па те, що суд не правильно відмовив у відкритті провадження по справі, пославшись на норми про примусове поміщення до психіатричного закладу, в той час як заявник просив здійснити судовий контроль за госпіталізацією, що передбачено іншою нормою права.

Також, апелянт посилається, що відмовляючи у відкритті провадження, суд послався на норму ч.3 ст.122 ЦПК України, тобто те, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Апелянт вважає це помилковим, оскільки здійснення судового контролю за госпіталізацією особи до психіатричного закладу не є компетенцією адміністративного чи господарського суду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1, що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із заявою про здійснення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи до психоневрологічної лікарні.

Справа № 754/5028/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7400/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
20 квітня 2017 року суд першої інстанції, керуючись ч.2 ст. 122 ЦПК України, вважав, що цивільне процесуальне законодавство не передбачає розгляду подібних заяв.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Пославшись на вказану норму цивільного процесуального законодавства, суд першої інстанції не вказав та не послався на відповідні норми законодавства щодо підвідомчості даної категорії справ, та зазначив, що вказана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому даний висновок не обґрунтував.

Відповідно до ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцепроживанням особи, а про припинення госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу.

Суд першої інстанції послався на те, що з відповідною заявою звернувся опікун, а не лікар, у зв'язку із чим відмовив у відкритті провадження по справі.

Проте наведене може бути підставою для відмови у задоволенні заяви, після повного та всебічного її розгляду, із вивченням та встановленням предмету питання, дослідженням доказів на його обґрунтування, у разі її невідповідності законодавству, але не є підставою для відмови у відкритті провадження по даній справі, оскільки подібні заяви розглядаються саме в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув питання, не забезпечивши повного та всебічного його розгляду.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року скасуванню з передачею питання про відкриття провадження по справі на новий розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий

Судді