АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі публічного акціонерного товариства «Актабанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Актабанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Актабанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Актабанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Бонкор, ЛТД», ОСОБА_2, третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ПАТ «Актабанк», яке знаходиться в стані ліквідації, звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25.03.2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ Фірма «Мушкетер» було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання за яким між позивачем та ТОВ «Бонкор, ЛТД» було укладено договір іпотеки, який в подальшому було змінено та доповнено. Договір іпотеки було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та накладено заборону на відчуження предмету іпотеки - будівель та споруд, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 6. В квітні 2015 року позивач звернувся до товариства з повідомленням про намір погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте через накладений ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешту в рамках іншої цивільної справи №201/7063/13-ц за позовом ОСОБА_2, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки. Тому позивач просив звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду від 26.07.2013 року у цивільній справі №201/7063/13-ц, нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці: будівлі та споруди за адресою: м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 6, що належать на праві власності ТОВ «Бонкор, ЛТД» згідно із реєстраційним записом від 13.03.2013 року №333268 про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.08.2013 року (ВП №39523289) зазначене нерухоме майно та зняти заборону на відчуження цього нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «Бонкор, ЛТД», накладену постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.08.2013 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 (ВП №39523289).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Актабанк», посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 25.03.2013 року між ПАТ «Актабанк» та ТОВ фірма «Мушкетер» було укладено кредитний договір №01-1285/Т, відповідно до якого позичальнику було надано грошові кошти у формі відкличної відновлюваної кредитно лінії з лімітом кредитування 12000000,00 грн. (а.с. 18-21 т.1).

В подальшому сторони зазначеного вище кредитного договору укладали 27.03.2013 року, 13.09.2013 року, 29.11.2013 року, 02.12.2013 року, 27.12.2013 року, 10.02.2014 року, 20.02.2014 року, 05.03.2014 року, 11.03.2014 року, 20.03.2014 року, 11.04.2014 року додаткові угоди до договору №01-1285/Т від 25.03.2013 року, якими погоджували певні зміни до основного договору (а.с. 21 зворот 29 т.1).

В забезпечення виконання умов зазначеного раніше кредитного договору, між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Бонкор, ЛТД» було укладено іпотечний договір №01-1285/Т/5 від 25.03.2013 року, предметом якого виступають будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (на момент укладення договору назва міста була м.Дніпропетровськ), Лоцманський узвіз, 6 (а.с. № 30-36 т. 1 ).

Також, між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Бонкор, ЛТД» було укладено договори про внесення змін та доповнень №1 від 30.09.2013 року, №2 від 27.12.2013 року, №3 від 20.04.2014 року до іпотечного договору №01-1285/Т/5 від 25.03.2013 року, якими уточнялись певні умови, зокрема, умови повернення кредитних коштів (графік погашення) основного зобовязання, вартість заставного майна та ін. (а.с. 37-40 т. № 1).

Згідно представленого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, який було сформовано 11.04.2014 року, іпотека на будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (на момент укладення договору назва міста була м. Дніпропетровськ), Лоцманський узвіз, 6, за №440655 була зареєстрована 25.03.2013 року (а.с. 41 т. 1).

Позивачем 03 квітня 2015 року на адресу ТОВ фірма «Мушкетер» та ТОВ «Бонкор, ЛТД» було надіслано повідомлення-вимоги про наявність заборгованості та наявність у банка права розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в будь-який з передбачених законодавством та іпотечним договором спосіб (а.с.42-44 т. 1).

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15.07.2015 року, 27.08.2013 року було внесено запис про обтяження №2258500 на підставі постанови Жовтневого ВДВС ДМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 45 зворот т. 1).

Судом першої інстанції 02.11.2016 року отримано інформаційну довідку з Державних реєстрів, з якої вбачається, що 29.08.2016 року право власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Дніпро, Лоцманський узвіз, 6 було зареєстровано за ОСОБА_4 В цій же довідці зазначено, що внесений запис про іпотеку №16159054, згідно якого іпотекодержателем майна є ОСОБА_5 та внесений запис про державну реєстрацію обтяження №16159017. Інших відомостей про наявні обтяження, в тому числі накладений арешт на підставі постанови ДВС та ухвали суду, інформаційна довідка не містить (а.с. 7-11 т. 2).

Також, як вбачається з Інформаційної довідки з Державних реєстрів, сформованої місцевим судом 07.09.2016 року, запис про обтяження, вчинений 08.08.2013 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2013 року (справа №201/7063/13-ц, провадження №2/201/2140/2013) про арешт нерухомого майна, було припинено 06.04.2016 року (а.с. 20 зворот т. 2).

Крім того, 06 квітня 2016 року припинено обтяження №2258500, яке виникло на підставі постанови Жовтневого ВДВС ДМУЮ про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 27 зворот т. 2).

Судом апеляційної інстанції оглянуто цивільну справу №201/7063/13-ц (провадження № 2/201/2140/2013) за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Бонкор, ЛТД», треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про зобовязання вчинити певні дії, в якій ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2013 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Бонкор, ЛТД», а саме: самовільно побудовані будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Лоцманський узвіз, 6 (а.с. 81 т.2 ц.с. №201/7063/13-ц).

В подальшому рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2014 року, позов ОСОБА_2 до ТОВ «Бонкор, ЛТД» про зобовязання вчинити певні дії задоволено, вирішено зобовязати ТОВ «Бонкор, ЛТД» за його рахунок знести самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Лоцманський узвіз, 6 у м. Дніпропетровську (а.с. 24-26, 54-58 т.3 ц.с. №201/7063/13-ц).

В матеріалах цивільної справи наявна також належним чином завірена копія постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 від 05.09.2013 року про закінчення виконавчого провадження №39523289 з виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2013 року у цивільній справі №201/7063/13-ц, якою було накладено арешт на майно ТОВ «Бонкор ЛТД» по вул. Лоцманський узвіз, 6 у м. Дніпропетровську. Копія відповідної постанови долучена до матеріалів справ.

Також встановлено, що згідно копії постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_3 від 19.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження №45972379, постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №201/7063/13-ц від 15.04.2014 року за зазначеним вище рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2013 року; припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Копія відповідної постанови долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з інформаційної довідки, в тому числі, з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.06.2017 року, запис про обтяження нерухомого майна будівель та споруд у м. Дніпро по Лоцманський узвіз, 6, у зв»язку з цивільної справою №201/7063/13-ц, - відсутній.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» судам роз'яснено, що відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Виходячи з викладеного, встановивши обставини справи та склад спірних правовідносин, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що обтяження нерухомого майна по вул. Лоцманський узвіз, 6 в м. Дніпро, які є предметом розгляду даної справи скасовані, колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно відмовлено в задоволенні позову про звільнення майна з-під арешту, який на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій відсутній, тому оскаржуване рішення не підлягає скасуванню як таке, що ухвалене у відповідності з вимогами матеріального права та з всебічним встановленням обставин у справі.

Посилання апелянта на те, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2013 року про накладення арешту на даний час не скасована, а тому обтяження, які є предметом розгляду справи дійсні, - не приймаються до уваги, адже відповідно до ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають, у тому числі , заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, наявність у цивільній справі №201/7063/13-ц ухвали про забезпечення позову та рішення суду щодо нерухомого майна, які не скасовані, не свідчить про наявність обтяжень щодо цього нерухомого майна, яке має бути зареєстроване у встановленому Законом порядку.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Актабанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді