Дата документу 05.07.2017 Справа № 554/2395/17
Провадження № 2/554/1877/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 гривень щомісячно, до закінчення учбового закладу. Позивач вказала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1998 року по 25.05.2000 року, шлюб було розірвано, мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який досяг повноліття, та навчається в Полтавському комерційному технікумі, денної форми навчання. Посилаючись на те, що син потребує допомоги батька, проте відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, позивач просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що вона працює, отримує заробітну плату приблизно по 3000 гривень щомісяця; живуть вони разом з сином; у позивача є на утриманні непрацездатна матір; син хворіє з 10 років. У відповідача перед сином є велика заборгованість по сплаті аліментів, бо він по 200 гривень в місяць сплачував на його утримання аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що у нього немає можливості утримувати повнолітнього сина, оскільки він не працює близько 9 років, не може знайти роботу, постійно хворіє, інвалідності не має, проживає вдвох з матірю на її пенсію 1700 гривень. Він дійсно має заборгованість по сплаті аліментів сину у розмірі 53032 гривень. Тому, він не згоден платити аліменти повнолітньому сину.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, оскільки відповідач хворіє, у нього немає роботи та майна; позивач могла звернутися за соціальними виплатами.

Заслухавши позивача, відповідача, його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.7), вбачається, що батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач по даній справі. Згідно довідки (а.с.8) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в Полтавському комерційному технікумі, строк закінчення навчання - 28.02.2018 року. Відповідно ксерокопії паспорту (а.с.3-5) позивач зареєстрована та проживає разом з сином ОСОБА_3В.(довідка №1858 від 03.07.2017 року).

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що відповідач інших аліментних обовязків немає, не працює (а.с.31-38), статусу безробітного не має (а.с.73), хворіє (а.с.39-72), інвалідності не має, проживає разом з матірю-пенсіонеркою.

Враховуючи те, що відповідач є працездатним, немає інших аліментних обовязків, сплата ним аліментів за вказаним рішенням суду не позбавить його можливості утримувати себе та допомагати своїй матері, яка отримує пенсію. Слід також зазначити, що хоча відповідач тривалий час хворіє, він не є інвалідом за станом здоров'я.

Як встановлено судом, син позивача і відповідача навчаєтьсяв Полтавському комерційному технікумі, денної форми навчання. Повнолітній син теж хворіє з 10 років (а.с.26-28). Позивач працює оператором компютерного набору на Полтавському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві, її посадовий оклад становить 3130 гривень; має на утриманні непрацездатну 64-річну матір.

Беручи до уваги, що відповідач не надає сину матеріальну допомогу, ОСОБА_3 досяг повноліття, але продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги, відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. Суд вважає визначити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 700 гривень щомісячно на утримання повнолітнього сина.

Однак, позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що повнолітній син потребує, а відповідач у справі може надавати матеріальну допомогу у визначеному нею розмірі - 1000 гривень щомісяця. Тому, суд вважає взадоволенні інших вимог позивачу відмовити за необґрунтованістю.

Посилання відповідача на те, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину спростовуються вищевикладеними обставинами. Покази свідка ОСОБА_6, матері відповідача, про те, що син хворіє та вони фактично живуть на її пенсію, ніяким чином не спростовують встановлених судом обставин та висновків суду.

З відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,367 ЦПК України, ст.ст.198-201 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 24.03.2017 року, на період навчання в Полтавському комерційному технікумі до 28.02.2018 року, але не більш ніж до досягнення сином 23 років .

В задоволенні інших вимог позивачу ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 гривень.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Чуванова