Ухвала

Іменем України

11 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Київська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що з вересня 2006 року заявник проживає у АДРЕСА_1. У жовтні заявник познайомився з ОСОБА_3, який проживав квартирі № 145 того ж будинку. З листопада 2006 року заявник почав допомагати ОСОБА_3, купував продукти харчування, одяг, лікарські засоби, відвідував його тричі на тиждень. У грудні 2010 року заявник знайшов доглядальницю за похилим чоловіком, яка готувала їжу, доглядала за ОСОБА_3 З цього моменту заявник та останній почали вважати себе членами сім'ї, дідусь часто називав заявника сином. В період з 22 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року, коли ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні, заявник навідував хворого кожного дня. Після виписки з лікувального закладу, ОСОБА_2 доглядав за хворим, стежив за тим, щоб ОСОБА_3 дотримувався дієти, режиму харчування, вживав лікарські препарати. 04 травня 2016 року ОСОБА_3 помер. Свідоцтво про смерть було видано заявнику. Витрати на поховання заявник взяв на себе.

Враховуючи викладене, заявник просив встановити факт спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_3

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що заявник не довів факту спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 до смерті останнього, хоча це є його процесуальним обов'язком (ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова