Провадження № 2/761/2116/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Гай ЛТД» про захист прав споживачів шляхом розірвання договору та відшкодування збитків: грошових коштів, сплачених в якості передоплати за договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2016 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» було укладено усний договір, відповідно до якого останній зобов'язувався виготовити за замовленням позивача віконні відливи і встановити їх до 16.09.2016 р. включно за адресою: Київська обл., село міського типу Ставище, вул. Степова 1. На підтвердження свого замовлення і на забезпечення його виконання позивач здійснив передоплату у розмірі 1000 грн., проте жодного розрахункового документа йому не було надано. При цьому, відповідач в особі директора ОСОБА_2 підтверджує, що відповідні кошти були сплачені позивачем, про що зазначено у висновку про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 від 23.09.2016 р., затвердженого начальником Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області А. А. Барчуковим. 16.09. 2016 року, тобто в останній день строку виконання зобов'язань відповідачем, зобов'язання не виконано, віконні відливи так і не були виготовлені і встановлені, чим порушив порушено відповідачем свої зобов'язання. 19.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача, щоб з'ясувати причини порушення зобов'язань за договором, та відмовитись від договору і вимагати відшкодування збитків, а саме: повернення суми передоплати у розмірі 1000 грн. Однак сторони домовились, що позивач як замовник надає строк для усунення недоліків, тобто виготовлення віконних відливів і їх встановлення за адресою, до 20.09.2016 року. Проте, 20.09.2016 року умови договору виконані не були. У зв'язку з чим, позивач змушений був звернутися до іншого суб'єкта господарювання і замовити виготовлення віконних відливів і їх встановлення. Загальна вартість замовлення за укладеним між сторонами договором від 06.09.2016 р. становить 1200 грн., оскільки відповідач прострочив виконання своїх зобов'язань за зазначеним вище договором на 40 днів складає 1440 грн. Тому, позивач просить суд, розірвати договір, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів та договір, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів; стягнути з відповідача сплачені в якості передоплати за договором від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів, укладеним між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД», грошові кошти у розмірі 1000 грн., а також пеню у розмірі 1440 грн.

В подальшому представником позивача було збільшено позовні вимоги та просив розірвати договір, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів та договір, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів; стягнути з відповідача сплачені в якості передоплати за договором від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів, укладеним між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД», грошові кошти у розмірі 1000 грн., пеню у розмірі 6 768 грн. та судові витрати за надання правової допомоги в сумі 2 800 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позові

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заперечення та зазначив, що твердження позивача про укладення усного договору з відповідачем спростовується Статутом Фермерського господарства «Гай ЛТД», оскільки видами діяльності є: вирощування зернових культут (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, розведення свиней, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, неспеціалізована оптова торгівля та вантажний автомобільний транспорт. Тобто, такі види діяльності, як виробництво металевих дверей та вікон, виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, а також виготовлення віконних відливів у відповідача відсутні. Крім того позивачем не надано доказів внесення передоплати у розмірі 1000,00 грн. на користь відповідача, так як на рахунок відповідача жодних грошових коштів від ОСОБА_1 не надходило. Тому, зазначає, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06.09.2016 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» було укладено усний договір, відповідно до якого останній зобов'язувався виготовити за замовленням позивача віконні відливи і встановити їх до 16.09.2016 р. включно за адресою: Київська обл., село міського типу Ставище, вул. Степова 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. ст. 627, 628 Цивільного кодексу України (договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, встановлено в судовому засіданні, що на підтвердження свого замовлення і на забезпечення його виконання позивач здійснив передоплату у розмірі 1000 грн., проте жодного розрахункового документа йому не було надано.

Крім того, відповідач в особі директора ОСОБА_2 підтвердив, що відповідні кошти були сплачені ОСОБА_1, про що зазначено у висновку про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 від 23.09.2016 р., затвердженого начальником Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області А. А. Барчуковим.

Як зазначає представник позивача, 16.09.2016 року, тобто в термін який визначили сторони, договірні зобов'язання виконані відповідачем не виконано, та в подальшому було продовжено термін виконання до 20.09.2016 року, проте у вказані строки умови договору виконані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Представник позивача зазначає, що у звязку із невиконанням умов договору станом на 23.03.2017 року за відповідачем наявна заборгованість за сплачені в якості передоплати за договором від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів, укладеним між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» в розмірі 1000,00 грн. та пенею за 188 днів, що становить 6 768 грн.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що Фермерським господарством «Гай ЛТД» належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за договором від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення на його користь з відповідача суми в загальному розмірі 7 768 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

До судових витрат відповідно до ст. 79 ЦПК України, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

Правову допомогу, відповідно до положень ст. 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи в судових засіданнях особа представника не залучалась в якості особи, яка надає правову допомогу, а тому відсутні підстави для стягнення таких витрат у розмірі 2 800 грн. з відповідача.

Згідно з припичами ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в порядку ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 526, 598, 599, 611,626-628, 653, 901 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 56, 79, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Гай ЛТД» від 06.09.2016 р. на виготовлення та встановлення віконних відливів.

Стягнути з Фермерського господарства «Гай ЛТД» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму в загальному розмірі 7 768,00 грн.

Стягнути з Фермерського господарства «Гай ЛТД» () в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: