Справа № 307/1299/16-ц
Провадження № 2/307/72/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1Я

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "ОТП Банк" звернулося у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 03.05.2007 р. між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк") та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № CNL-800/048/2007, за яким відповідач отримав 25000 доларів США.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору позивач виконав свої зобовязання та надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму та на умовах визначених кредитним договором.

Згідно п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та у строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Відповідач не виконав умови кредитного договору, тому станом на 13.04.2016 р. заборгованість за кредитним договором становить 16048.06 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США 25.34 грв. становить 406716.35 грв. і складається з: заборгованості по тілу кредиту у сумі 13500.08 доларів США, що становить 342141.25 грв. та заборгованості по відсотках у сумі 2547.98 доларів США, що становить 64575.10 грв.

В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № PCNL800/048/2007 від 03.05.2007 р., що посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за номером 1965.

У відповідності до вищевказаного договору іпотекодавцями було передано в іпотеку нерухоме майно домоволодіння загальною площею 68 м. кв. та земельну ділянку площею 0.1274 га., які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Вайнагія 66.

Статтею 6 іпотечного договору визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, повязані з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання предмета іпотеки, витрати на страхування предмету іпотеки, збитки завдані порушення основного зобовязання чи умов даного договору.

Просить звернути стягнення на домоволодіння загальною площею 68 м. кв. та земельну ділянку площею 0.1274 га., які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що житловий будинок, який є предметом договору іпотеки, є єдиним житлом для його сімї. Він визнає борг перед банком по кредитному і буде його поступово погашати. Просить не задовольняти позов.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 03.05.2007 р. між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CNL-800/048/2007 про видачу 25000 доларів США, із остаточною датою повернення кредиту 03.05.2017 р.

Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 13.04.2015 р. у ОСОБА_2 утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 16048.06 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США 25.34 грв. становить 406716.35 грв., і складається з: заборгованості по тілу кредиту у сумі 13500.08 доларів США, що становить 342141.25 грв., та заборгованості по відсотках у сумі 2547.98 доларів США, що становить 64575.10 грв.

Рішенням Тячівського районного суду від 23.01.2017 р., яке набрало законної сили 02.02.2017 р., з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" було стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 16048.06 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ на дату подання цього позову з розрахунку 1 долар США 25.343646 грв. становило 406716.35 грв. та судові витрати 610.72 грв.

Відповідно до п. 3 кредитного договору сторони наступним прийшли до згоди, що в якості забезпечення всіх своїх зобовязань за цим договором позичальник, керуючись положеннями чинного законодавства та умовами цього договору, зобовязується передати чи/та забезпечити передачу майновим поручителем в іпотеку банку предмет іпотеки, що перебуває у власності позичальника чи/та майнового поручителя.

З метою виконання вищевказаного пункту кредитного договору між банком та ОСОБА_3 (майновим поручителем) було укладено договір іпотеки № PCNL800/048/2007 від 03.05.2007 р. - для забезпечення виконання боргових зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором № CNL-800/048/2007 від 03.05.2007 р.

Згідно п. 1 додаткового договору № 1 до кредитного договору від 03.05.2007 р. предметом іпотеки за кредитним договором є нерухоме майно, а саме домоволодіння загальною площею 68 м.кв., житловою площею 33.8 м.кв., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, буд. 66.

Відповідно до п.п. 3.1. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно домоволодіння загальною площею 68 м.кв., житловою площею 33.8 м.кв., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Вайнагія, буд. 56, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на нерухоме майно № 462 від 18.01.2007 р., та зареєстрованого в Тячівському РПТІ і записано у реєстрову книгу № 03 за реєстровим номером 201 від 18.01.2007 р.

Згідно п.п. 6.1. цього договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимог: всі боргові зобовязання, не сплачені боржником, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобовязань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у звязку із реалізацією його прав за цим договором.

З п. 1. додаткового договору № 2 до договору іпотеки № PCNL-800/048/2007 від 03.05.2007 р. вбачається, що предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме, домоволодіння № 66 та земельна ділянка загальною площею 0.1274 га., за кадастровим номером :04:002:0082, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Вайнагія 56.

Підпунктом 6.2. договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплата боржником іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобовязань; інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором.

Відповідно до п.п. 2.1.3. додаткового договору № 1 до кредитного договору від 30.02.2009 р. банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або третіми особами своїх боргових зобовязань та/чи інших умов кредитного договору, документів забезпечення та/чи будь/яких інших умов правочинів, як таких, що існують на момент укладення цього додаткового договору, так і таких, що можуть бути укладені між банком та позичальником чи між банком та третіми особами в майбутньому. При цьому, зобовязання позичальника щодо повного дострокового виконання боргових зобовязань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника, що зазначена в цьому додатковому договорі, відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

02.12.2015 р. ОСОБА_2 було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Однак, вказана вимога виконана не була, тому 01.03.2016 р. банк направив на адресу відповідачів вимогу про усунення порушення іпотечне повідомлення. Разом з тим, зазначив, що у випадку невиконання вимоги банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку, передбаченому статтею 6 договору іпотеки задовольнити свої вимоги за рахунок продажу предмету іпотеки.

Вказана вимога ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була проігнорована, оскільки заборгованість по кредитному договору на момент звернення до суду відповідачами не погашена.

Згідно із ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Пунктами 39 та 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

За таких обставин, суд вважає, що для погашення кредитної заборгованості банку слід надати дозвіл на звернення стягнення на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Вайнагія, буд. 66, яке належить ОСОБА_3 шляхом проведення прилюдних торгів.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-УП "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Даним вимогам щодо нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки і яке надано як забезпечення кредиту в іноземній валюті, житловий будинок № 66 по вул. Вайнагія у с. Бедевля, відповідає, оскільки його площа не перевищує 250 м.кв., він являється постійним місцем проживання відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а відомостей про наявність у них іншого житла позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 6100.70 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 37, 39, 40 Закону України "Про іпотеку", п. 1 ч. 1 Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-УП "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. З метою стягнення заборгованості за кредитним договором № CNL-800/048/2007 від 03.05.2007 р., яка становить 16048.06 (шістнадцять тисяч сорок вісім доларів США 06 центів) доларів США, і складається з: заборгованості по тілу кредиту у сумі 13500.08 (тринадцять тисяч пятсот доларів США 08 центів) доларів США та заборгованості по відсотках у сумі 2547.98 (дві тисячі пятсот сорок сім доларів США 98 центів) доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PCNL800/048/2007 від 03.05.2007 р., а саме, домоволодіння загальною площею 68 м.кв. та земельну ділянку площею 0.1274 га., які знаходяться за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Вайнагія 66, і належать ОСОБА_3.

Спосіб реалізації предмета іпотеки визначити шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відстрочити виконання рішення до закінчення дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валют".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» шість тисяч сто гривень 72 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.