Справа № 444/1342/17
Провадження № 2/444/735/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

з участю секретаря Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Боянецької сільської ради Жовківського району, 3-тя особа : Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку майна бувшого колгоспного типу двору в порядку спадкування та частку майна двору члена двору,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого була - ОСОБА_4, членами двору - ОСОБА_1, його дружина - ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_5, що стверджено витягами з погосподарської книги Боянецької сільської ради. ОСОБА_5 змінила прізвище на «Рудник» в звязку з одруженням. Право власності двору було зареєстровано в погосподарських книгах сільської ради.

28.03.2003 року мати померла, що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 293589 виданим Боянецькою сільською радою. Майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже всі члени двору мали рівне право на частку в майні двору, частка кожного становить 1/4 частки будинку. Після смерті голови двору належну її частку в майні дворі прийняв син ОСОБА_1, крім того як член двору, він також має право на 1/4 частки будинку як і позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дошлюбне прізвище (ОСОБА_2), однак зареєструвати своє право на належні їм частки неможливо, а лише за рішенням суду.

Про спадкування звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, однак ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування майна двору. Просять задоволити позов.

Позивачі в судове засідання не з»явились, однак подали на адресу суду заяви у яких просять розглядати дану справу у їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі, просять задоволити.

Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з»явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак Боянецькою сільською радою, Жовківською державною нотаріальною конторою повідомлено про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності .

Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази за матеріаллами справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 І,О,ОСОБА_2П, ОСОБА_3І.О.І. належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 293589 виданого Боянецькою сільською радою вбачається, що ОСОБА_4 померла 28.03.2003 року. Про те, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої стверджено свідоцтвом про його народження.

З виписки із погосподарської книги Боянецької сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року, 15.04.1991 року господарство в с. Боянець, головою якого була - ОСОБА_4 відносилося до колгоспного типу двору, ченами двору були - ОСОБА_1О, ОСОБА_2П, ОСОБА_5

Діючою постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. Оскільки згідно відомостей по господарських книг головою двору станом на 30.06.1990 року була ОСОБА_6, отже право власності на майно двору було зареєстровано.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином, право власності матері. було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі Боянецької сільської ради.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» ,право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору.

Згідно положень п. 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного типу двору, яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , зокрема щодо власності на майно яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування,розмір частки вибувшого члена двору. Загальні правила щодо спадкування частки члена колгоспного двору застосовується з 0 1 липня 1990 року.

Отже після смерті ОСОБА_4, відкрилася спадщина за законом. Оскільки господарство відносилося до колгоспного типу двору спадщина відкрилася лише на належну їй в дворі частку, яка становить 1/4.

Позивач ОСОБА_1 як син померлої, відповідно до ст. 529,549 ЦК України (в ред. 1963року) має право на спадкування частки померлої , оскільки фактично прийняв спадщину та вступив у реальне володіння спадковим майном. і.

З постанови Жовківської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 (спадкова справа 151/2017).

Оскільки господарство в с. Боянець по вул. Шевченка 17 Жовківського району відносилося до колгоспного типу двору, то всі члени двору мають право на рівні частки в майні двору, а саме по 1 /4 частці.

Відповідно до технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ в с. Боянець по вул. Шевченка 17 Жовківського району знаходиться житловий будинок, загальна площа якого - 66.2 кв.м, житлова - 39.6 квм, допоміжна - 26.6 кв.м

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності.

Статтею 1226 ЦК встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України ,-суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 2/4 частки будинку в с. Боянець по вул. Шевченка 17 Жовківського району,Львівської області, загальною площею - 66.2 кв.м, житловою - 39.6 кв.м, допоміжною - 26.6 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель, з яких - 1/4 частки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 померлої 28.03.2003 року та 1/4, як члена бувшого колгоспного типу двору.

Визнати право власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на 2/4 частки як члена бувшого колгоспного типу двору житлового будинку - по 1 /4 частці кожній в будинку в с. Боянець по вул. Шевченка 17 Жовківського району Львівської області, загальною площею - 66.2 кв.м, житловою - 39.6 кв.м, допоміжною - 26.6 кв.м, з такою ж частиною господарських будівель

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд. У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мікула В. Є.