УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення незаконно отриманих коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь стягнуті з нього на користь відповідачів за вироком Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2009 року кошти, а саме з ОСОБА_5 3029,72 грн, ОСОБА_6 - 6029,72 грн, ОСОБА_7 - 2004,72 грн, а також витрати понесені ним у зв»язку зі сплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Позов мотивовано тим, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2009 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2010 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_6 6000 грн, на користь ОСОБА_5 3000 грн, на користь ОСОБА_7 1975 грн. На виконання вказаного вироку були видані виконавчі листи, які виконані державною виконавчою службу та в процесі виконання з позивача був стягнутий виконавчий збір по 29,72 грн по кожному виконавчому листу. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2009 року відносно нього в частині вирішення цивільних позовів скасований, у зв'язку із чим, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь стягнуті з нього за вказаним вироком кошти.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для призначення справи до судового розгляду.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення незаконно отриманих коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2016 призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук