Номер провадження: 22-ц/785/388/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, репутації, та зобовязання спростувати недостовірну інформацію,

в с т а н о в и л а :

15 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, репутації та зобовязання спростувати недостовірну інформацію, по якому просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, викладену в листах на адресу Міністерства екології та природних ресурсів, голови Одеської обласної державної адміністрації, генерального прокурора України «о масштабном браконьерстве в Нижнеднестровском национальном природном парке под руководством его директора ОСОБА_4В.», та в подальшому розповсюджену в мережі Інтернет на інших веб-сайтах; зобовязати відповідача спростувати вказану інформацію в формі, ідентичної розповсюджуванню (а.с. 2-10).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року позов частково задоволений, визнано недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію про зайняття браконьєрством ОСОБА_3, викладену в листі від 29 червня 2015 року на адресу Міністерства екології та природних ресурсів, голови Одеської обласної державної адміністрації; зобовязано ОСОБА_2 спростувати інформацію про зайняття браконьєрством ОСОБА_3 шляхом письмового спростування вказаного факту на адресу Міністерства екології та природних ресурсів, голови Одеської обласної державної адміністрації; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 551,20 грн.; в задоволенні іншої частини позову ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 92-93).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 02 грудня 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин у справі, зокрема, посилаючись на те, що він звертався до органів, які компетентні перевірити інформацію викладену ним у листах (а.с. 97-103).

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами у справі не оскаржується.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що інформація про зайняття браконьєрством ОСОБА_3, викладена в листі від 29 червня 2015 року на адресу Міністерства екології та природних ресурсів, голови Одеської обласної державної адміністрації є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, судом першої інстанції правильно було встановлено, що 29 червня 2015 року до Міністерства екології та природних ресурсів та голови Одеської обласної державної адміністрації подано листа, в якому були зазначені відомості про браконьєрство з боку ОСОБА_3

Вказаний лист подано від імені ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, але підписано тільки особисто відповідачем (а.с. 21-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоровя, життя; честь, гідність і ділова репутація; імя (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоровя людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоровя, право на безпечне для життя і здоровя довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, тощо.

У відповідності до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 розяснив, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченного ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Відповідач ОСОБА_2 є керівником громадської екологічної організації «Дельта», яка на протязі тривалого часу опікується питаннями збереження, раціонального використання природних ресурсів дельти Дністра, в свою чергу, позивач перебував на керівній посаді, до компетенції якого входило забезпечення такої роботи парку, яка б виключала випадки браконьєрства на його території.

Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було затверджено Положення Нижньодністровського національного природного парку, за яким визначенні обовязки та повноваження директора нацпарку.

На думку відповідача позивач не виконував покладених на нього обовязків, що сприяло фактам браконьєрства, у звязку з чим 29 червня 2015 року він звернувся до Міністерства екології та природних ресурсів та голови Одеської обласної державної адміністрації.

За таких обставин, звернення відповідача є реалізацією його конституційного права на звернення до органів державної влади та посадових осіб, а тому підставою для притягнення до відповідальності бути не може.

Так, вищезазначений лист адресований органам, які в межах своєї компетенції, мають можливість розглянути порушені відповідачем питання та вжити відповідні заходи, направлені на відновлення порушених права та інтересів, що не можна вважати поширенням недостовірної інформації.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач неодноразово звертався із аналогічними запитами до інших органів, послідовно посилаючись на наявність фактів браконьєрства в Нижньодністровському національному природному парку, такі обставини були підставою для звільнення працівника парку, що не дає підстав вважати встановленим, що звернення відповідача відбулося не в звязку з виконанням ним свого громадського обовязку.

Всупереч зазначеним нормам права суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, викладеної в листі від 29.06.2015 року відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: