Справа № 301/595/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Джуга С.Д.

з участю секретаря: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Іршавського районного суду від 19 квітня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Іршавського районного суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 06.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №MKІ0AА00000055, згідно якого останній отримав кредит у сумі 6000 доларів США на термін до 05.11.2009 року.

В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, укладено договір поруки з ОСОБА_2

ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого виникла заборгованості на загальну суму 74018,29 доларів США, з якої суми 5873,62 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 17953,19 долари США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 235,20 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом і 49956,28 доларів США нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Проте, стягненню підлягає лише частина із суми заборгованості за кредитом, яка складається з суми у розмірі 5873,62 долари США із заборгованості по тілу кредиту, що в еквіваленті за курсом НБУ становить суму 161465,81 гривень. Посилаючись на викладене і просив суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості.

Рішення Іршавського районного суду від 19 квітня 2017 року даний позов задоволено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, зазначають, що банк вже звертався до суду із аналогічним позовом який вирішено рішенням суду, а тому, наявні підстави для закриття провадження у справі. Посилаються на те, що банком пропущено строки позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 06.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №MKІ0AА00000055, згідно якого останній отримав кредит у сумі 6000 доларів США на термін до 05.11.2009 року (а.с.12, 13).

Виконання зобовязань за даним кредитним договором забезпечено договором поруки від 06.11.2006 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (а.с.15).

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 19.01.2017 року становить суму 74018,29 доларів США, і така складається із суми 5873,62 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 17953,19 долари США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 235,20 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом і 49956,28 доларів США нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (а.с.4, 5).

У той же час, позивач скориставшись наданим йому диспозитивним правом в даному позові ставить питання лише щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5873,62 долари США.

Задовольняючи даний позову, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності.

Однак, із даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Так, ПАТ КБ «ПриватБанк» вже раніше предявляв позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Та рішенням Іршавського районного суду від 18.12.2008 року, яке набрало законної сили (за даним рішенням видано виконавчий лист), такий позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №MKІ0AА00000055 від 06.11.2006 року в розмірі суми 35188,25 грн. З мотивувальної частини даного рішення слідує, що вказана заборгованість визначена станом на 12.08.2008 року, та становила загальну суму 7270,30 доларів США, яка складалася із сум: 5748,50 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 1107,39 доларів США заборгованості по відсоткам, 109,20 доларів США заборгованості по комісії та 305,21 доларів США нарахованої пені, (а.с.48-51).

Проаналізувавши зміст даного судового рішення, колегія суддів вважає, що воно стосується одного й того ж самого кредитного договору. Зокрема, крім сторін, номеру та дати укладення такого, вищевказані обставини узгоджуються з наданим наразі банком розрахунком.

З такого зокрема слідує, що станом на 15.08.2008 року (найближча дата до 12.08.2008 року) заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту (яке є предметом предявленого наразі позову) становила також суму 5748,50 доларів США (2959,10 + 2789,40). Однак, в подальшому, а саме - 05.11.2008 року, така заборгованість по тілу зросла на суму 380,28 доларів США та становила відповідно уже суму 6128,78 доларів США.

Зазначене, на думку колегії суддів пояснюється тим, що умовами кредитного договору передбачено крім надання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 6000 доларів США для ремонту будинку, також, і надання кредиту у розмірі 1311,96 доларів США на сплату страхових платежів. Тобто, у звязку зі спрямуванням частини коштів на сплату страхових платежів зросла заборгованість по тілу кредиту вже після 12.08.2008 року.

Таким чином, дані два позови не являються абсолютно тотожними (відрізняються в частині розміру заборгованості по тілу кредиту та періоду виникнення такої), а відтак, відсутні підстави для закриття провадження по справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що оскільки заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5748,50 доларів США вже стягнута солідарно з відповідачів рішенням Іршавського районного суду від 18.12.2008 року, то наразі відсутні підстави для повторного її стягнення, оскільки таке суперечить приписам ст. 61 Конституції України, а тому, в цій частині вимог банку слід відмовити через безпідставність вимог.

Стосовно іншої частини заборгованості по тілу кредиту в розмірі 380,28 доларів США колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений трирічний загальний строк позовної давності.

З розрахунку заборгованості по тілу кредиту вбачається, що остаточно весь розмір заборгованості по тілу кредиту став простроченим з 06.11.2009 року, що узгоджується з умовами кредитного договору, згідно якого остаточною датою повернення кредиту є 05.11.2009 року.

Таким чином, саме з 06.11.2009 року почав спливати трирічний строк для повернення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 380,28 доларів США, що були нараховані з 05.11.2008 року.

З позовом, що є предметом розгляду даної справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду в березні 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України, а відповідач подавав до суду першої інстанції заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності (а.с. 28, 42).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги банку в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі суми 380,28 доларів США, що була нарахована після 12.08.2008 року (тобто дати, яка вказана у рішенні Іршавського районного суду від 18.12.2008 року) слід відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності (ст. 267 ЦК України).

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2665 грн., понесений останнім за подачу апеляційної скарги.

Зважуючи на викладене вище та керуючись вимогами статей 256, 257 і 267 ЦК України, статтями 88, 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд,

р і ш и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, задоволити.

Рішення Іршавського районного суду від 19 квітня 2017 року скасувати та ухвалити в справі нове судове рішення про відмову Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі суми 2665,00 гривень, судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді