АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1473/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у серпні 2014 року у Черкаському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» ним було відкрито картковий рахунок та отримана картка платіжної системи «VISA» за № 034850.

Для здійснення операцій з картками через мережу «Інтернет» ним на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» було здійснено замовлення мобільного платіжного терміналу.

Використовувати термінал позивач розпочав з 06.10.2015 року. Всього ним за допомогою терміналу здійснено 8 операцій за період з 06.10.2015р. по 14.10.2015р., що підтверджується довідкою банку від 02.12.2015р.

З 09 по 15 жовтня 2015 року громадянин ОСОБА_8 ОСОБА_9 Єлорза Аітор здійснив з карткових рахунків декількох банків Бразилії із застосуванням платіжної системи «VISA» переведення на картковий рахунок позивача грошових кошти на загальну суму 133 978 гривень.

Про здійснення переведення грошових коштів отримано підтвердження банку. Але кошти на його картку зараховані не були.

У зв'язку з цим ОСОБА_9 зателефонував до банківських установ Бразилії та ОСОБА_8 і дізнався, що грошові кошти з його рахунків знято і перераховано до ПАТ КБ «Приватбанк» в Україні.

Після чого позивач спільно з ОСОБА_9 звернувся до Черкаського Головного регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» (м. Черкаси, вул. Б. Вишневенького, 40) за роз'ясненням причини не зарахування на його рахунок перерахованих коштів.

Працівники банку підтвердили, що гроші до банку дійсно надійшли, але не пояснили причини не зарахування на його рахунок, і порадили звертатися на «Гарячу лінію» головного офісу банку у м. Дніпропетровськ.

На неодноразові звернення до головного офісу ПАТ КБ «Приватбанк» йому постійно відповідали, що проводиться перевірка з приводу перерахування коштів.

Вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» незаконно користується його грошовими коштами, отримуючи від цього певну вигоду і вказаними діями працівники ПАТ КБ «Приватбанк» грубо порушують його права у користуванні перерахованими йому коштами.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь належні йому грошові кошти в сумі 133 978грн., а також інфляційні в розмірі 24 718,94 грн., 3% річних в розмірі 5 538,98грн., пеню в розмірі 13 397,80грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4 268, 99 грн., інфляційні втрати в сумі 21 838,42 грн., три процента річних в сумі 5 538,98 грн., пеню в сумі 13 397,80 грн., судовий збір в розмірі 1 339,88 грн., а всього 46 384, 07 грн.

В іншій частині позовних вимогах відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що у 2014 році позивачем ОСОБА_6 було відкрито картковий рахунок у Черкаському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримано картку платіжної системи «VISA» за №034850.

Для здійснення операцій з картками через мережу «Інтернет» ним на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» було здійснено замовлення мобільного платіжного терміналу. За допомогою терміналу було здійснено 8 операцій за період з 06.10.2015р. по 14.10.2015р, що підтверджується довідкою АПТ КБ «Приватбанк» від 02.12.2015р.

Сторонами не оспорюється, що у період з 09 по 15 жовтня 2015 року ОСОБА_9 Єлорза Аітор здійснив з карткових рахунків декількох банків Бразилії із застосуванням платіжної системи «VISA», переведення грошових коштів на загальну суму 133 978 гривень на картковий рахунок позивача у «Приватбанку» (м. Черкаси) №34850.

ПАТ КБ «ПриватБанк» під час розгляду справи в суді першої інстанції 28.02.2017 року та 01.03.2017 року перерахувало на імя позивача ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 129 709,01 грн.

Таким чином, з жовтня 2015 року по березень 2017 року кошти в сумі 133 978 грн., які були переведені на рахунок позивача, фактично були відсутні на ньому. Крім того, відповідачем було перераховано не всю суму коштів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача вказував, що банком проводилась перевірка з приводу перерахування коштів відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення». Представник відповідача також вказував на положення п. 2.6.4.11 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого банк на свій розсуд може збільшити термін відшкодування коштів за окремими трансакціями до моменту отримання підтвердження коректності операції від банку-емітента картки платника.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що банком було призупинено здійснення операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якого є позивач, на тій підставі, що позивач використовував платіжну картку як засіб доступу до відкритого на його імя рахунку, з порушенням умов договору між позивачем та відповідачем, а саме: для отримання грошових коштів, які отримані через шахрайські операції, а також для зайняття підприємницькою діяльністю.

Судом першої інстанції вірно застосовано до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", згідно якої суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Відповідачем не надано відповідних доказів зупинення здійснення операцій з переказу коштів на рахунок позивача з підстав, визначених статтями 15, 16 вказаного Закону, а також повідомлення про даний факт відповідних уповноважених органів.

Всі доводи апелянта зводяться лише до припущень, щодо наявності шахрайських дій зі сторони позивача.

Крім того, відповідно до вказаної норми закону зупинення фінансових операцій здійснюється лише на два робочих дні, а відповідач не повертав позивачу кошти протягом майже двох років.

Колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на положення п. 2.6.4.11 Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки з наданої відповідачем копії Анкети-заяви від 21.11.2014 року не можливо встановити, яку саме картку мав намір отримати ОСОБА_6 та з якими саме Умовами та правилами надання банківських послуг він погодився (а.с. 206). Так, з наданої копії Умов та Правил надання банківських послуг не вбачається, коли вони були прийняті, та чи діяли вони на час здійснення фінансових операцій на рахунок позивача у жовтні 2015 року (а.с. 213-247).

Таким чином, відповідачем не надано жодного доказу, що ним проводилась будь-яка перевірка законності здійснення фінансових операцій на рахунок ОСОБА_6 у ПАТ КБ «ПриватБанк» у жовтні 2015 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача слід стягнути на користь позивача залишок заборгованості в сумі 4268,99 грн., а також інфляційні втрати, три проценти річних, пеню, виходячи із суми боргу 133 978 грн., оскільки часткове погашення заборгованості було здійснено відповідачем лише 28.02.2017 року та 01.03.2017 року.

Позивачем розмір стягнутих сум не оспорюється.

З огляду на викладене, судом першої інстанції винесено законне та обгрунтоване рішення, при повному дослідженні наявних у матеріалах справи доказах, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхиляє, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року в даній справі залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" про стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :