АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4614/17 Справа № 199/1971/17-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

У обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2014 року, яке набрало законної сили 08.07.2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до договору від 22.07.2015 року про сплату аліментів на дітей, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, було встановлено розмір, строки та порядок виплат на утримання малолітніх дітей. Пунктом 4 вищезазначеного договору визначено, що позивач по справі має сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі на кожну дитину по 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.), що еквівалентно 500 (п'ятсот) доларам США згідно курсу продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні на дату укладення цього Договору в розмірі 24,00 грн. за 1 долар США, що разом на обох дітей до 15 квітня 2025 року включно складає 24 000,00 грн. (двадцять чотири тисячі гривень 00 коп.), що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларам США згідно курсу продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні на дату укладення цього Договору в розмірі 24,00 грн. за 1 долар США в місяць. Також, позивач зазначав, що між ним та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір від 22.07.2015 року про поділ нерухомого майна. Згідно п. 5 та 6 даного договору відповідачу перейшла в приватну власність, набута за час спільного проживанняІНФОРМАЦІЯ_3, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, будинок № 28 та 1/2 частка коридору до квартири № 15 та № 15-а в цьому будинку. Натомість позивачу була виплачена матеріальна компенсація вартості 1/2 частки квартири та 1/4 частки коридору, яка склала 770 700,00 грн., що еквівалентно 35 000.00 дол. США згідно курсу долару США встановленому НБУ на дату укладення цього договору. Крім того, позивачем у 2015 році було продано відповідачу земельну ділянку на суму 89 843.00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованим в реєстрі за № 2576. Грошові кошти використовувалися переважно для сплати аліментів на дітей, оскільки майновий стан та заробітна плата позивачу не дозволяли сплачувати їх в такому значному розмірі. При укладенні договору на сплату аліментів на дітей позивач планував змінити роботу з більш високим заробітком, а саме відкрити власну справу, про що свідчить бізнес-план та розробки до нього. Однак, на теперішній час матеріальний та сімейний стан позивача змінився: з жовтня 2015 року проживає у цивільному шлюбі та планує дитину. Також, погіршився його стан здоров'я, існує нагальна потреба у санаторно-курортному лікуванні, Позивач зазначає, що не має власного житла та змушений винаймати квартиру, що підтверджує копією договору оренди квартири від 01.01.2016 року. Тому, просив змінити розмір аліментів, визначивши їх розмір у 1/3 частині від його заробітку( доходу).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року задоволено позов.

Змінено розмір аліментів, визначений укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договором про сплату аліментів на дітей від 22 липня 2015 року, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 640,00 грн.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні встановлено, що умовами договору від 22.07.2015 року про сплату аліментів на дітей, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, позивач по справі має сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі на кожну дитину по 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.), що еквівалентно 500 (п'ятсот) доларам США згідно курсу продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні на дату укладення цього Договору в розмірі 24,00 грн. за 1 долар США, що разом на обох дітей до 15 квітня 2025 року включно складає 24 000,00 грн. (двадцять чотири тисячі гривень 00 коп.), що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларам США згідно курсу продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні на дату укладення цього Договору в розмірі 24,00 грн. за 1 долар США в місяць. У випадку зміни курсу гривні України до долару США, встановленого ПАТ КБ «Приватбанк» для продажу долару США в Україні, на дату настання строку оплати чергової щомісячної суми аліментів за договором, розмір такої суми аліментів, що визначена в гривні підлягає зміні згідно з формулою, зазначеною в договорі.

Як встановлено в судовому засіданні, на момент підписання вищевказаного договору позивач не заперечував, оскільки на момент укладання договору мав дохід від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.2015 року та договору про поділ майна подружжя від 22.07.2015 року.

До звернення до суду, аліментні зобовязання за вказаним вище договором позивачем виконувались, що визнається сторонами та не підлягає доказуванню відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

При цьому, з аналізу статті 192 СК України та наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Як на підставу для зменшення розміру аліментів позивач за первісним позовом посилався на погіршення свого матеріального стану, сімейного стану та погіршення здоров»я.

Задовольняючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, що визначені на підставі Договору про сплату аліментів на дітей, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 22.07.2015 року у розмірі на кожну дитину по 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 коп.), що еквівалентно 500 (п'ятсот) доларам США згідно курсу продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні на дату укладення цього Договору в розмірі 24,00 грн. за 1 долар США, що разом на обох дітей до 15 квітня 2025 року включно складає 24 000,00 грн. (двадцять чотири тисячі гривень 00 коп.), що еквівалентно 1 000 (одна тисяча) доларам США згідно курсу продажу долару США, встановленому ПАТ КБ «ПриватБанк» в Україні на дату укладення цього Договору в розмірі 24,00 грн. за 1 долар США в місяць оскаржуваним рішення суду першої інстанції було змінено розмір аліментів, визначений укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договором про сплату аліментів на дітей від 22 липня 2015 року, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 Романівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Суд першої інстанції вважав встановленим факт погіршення матеріального становища позивача у порівнянні з часом укладання Договору про сплату аліментів на дітей, з причин відсутності у нього додаткових доходів та отримання доходів виключно від заробітної плати, розмір якої не дає йому можливості сплачувати аліменти у розмірі, вказаному у договорі. Доказів наявності інших доходів позивача відповідачем суду не надано.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано було прийнято до уваги погіршення стану здоров»я позивача у порівнянні з часом укладання Договору про сплату аліментів на дітей. Зокрема, погіршення стану здоров»я позивача підтверджено Виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.12.2016 року та № 1524 від 28.02.2017 року, згідно до яких позивачу встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба ІІст. Кризова течія, ст..АГ2,ризикІІ».

Консультативним висновком спеціаліста від 23.06.2017 року, наданим у суді апеляційної інстанції, підтверджено встановлений діагноз позивача та призначено лікування медичними препаратами постійно.

Доказів придбання у зазначений період позивачем або наявності у нього іншого житла суду не надано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання позивача на зміну його сімейного стану, оскільки, у зареєстрованому шлюбі на теперішній час він не перебуває, та відсутні дані щодо народження у позивача дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо не повного і не всебічно з'ясування судом першої інстанції обставин справи є також безпідставними, оскільки всі надані суду сторонами докази були досліджені судом першої інстанції та їм надано належну правову оцінку.

Так, судом було обґрунтовано відмовлено представнику відповідача у проведенні судової почеркознавчої та медичної експертизи, оскільки стороною відповідача не доведено підстави вважати надані суду виписки підробленими.

Зокрема, посилання на те, що позивачем було надано не завірену копію виписки із медичної картки є безпідставними, оскільки оригінали виписок (встановленої форми, зі всіма необхідними реквізитами) були оглянуті судом в судовому засіданні в присутності представника відповідача, що підтверджено технічним записом фіксування судового засідання.

Також, доводи апеляційної скарго ОСОБА_2 щодо поліпшення матеріального стану позивача, оскільки він має закордонні поїздки та цивільну дружину, на думку колегії суддів є безпідставними та не обгрунтованими.

Колегія суддів приходить до висновку, що наявність закордонних поїздок позивача, а також наявність у позивача цивільної дружини ніяким чином не свідчить про поліпшення його матеріального становища. Будь-яких належних доказів поліпшення матеріального стану у позивача відповідачем не надано.

А відтак, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність підстав для зменшення розміру аліментів та винесено законне і обгрунтоване рішення, а доводи, викладені в апеляційній скарзі є повністю необгрунтованими та спростовуються наявними у справі доказами.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів ,визначений домовленістю між батьками,може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з настанням певних обставин.

У випадку коли розмір аліментів визначений в договорі,він може бути змінений за домовленістю сторін. У разі не досягнення згоди розмір аліментів може бути змінений судом за позовом платника або одержувача аліментів.

Якщо розмір аліментів був визначений рішенням суду, заінтересована особа може звернутися до суду з позовом про його збільшення або зменшення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 статті 184 СК України (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі) - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач працює та має стабільну заробітну плату.

В ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1 689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня 1860 гривень.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

З наданих матеріалів справи вбачається, що дітям: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на теперішній час виповнилося 10 та відповідно 6 років.

Відповідно до ст.70 Закону України Про виконавче провадження загальний розмір відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

А отже, на думку колегії суддів є обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, стягнення яких у зміненому розмірі слід починати в загальному порядку - від дня набрання чинності рішенням суду, оскільки нормами Сімейного кодексу України не передбачений інший порядок.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

ОСОБА_8