Номер провадження 2/229/913/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасово непідконтрольну владі України територію дитини без згоди та супроводу батька ,

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон та непідконтрольну територію неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. В позові вказала, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 30.08.2016 року, виданого Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територоріального управління юстиції у Донецькій області. З початку АТО вона із дитиною виїхали з місця постійного проживання з м.Ясинувата Донецької області до Нікольського району Донецької області, де вони проживають і в теперішній час. З батьком дитини, відповідачем, ОСОБА_2 з 2015 року втрачено зв'язок, що унеможливлює отримання письмового дозволу на виїзд дитини за межі України, а саме до Єгипту, Турції, Грузії для оздоровлення дитини, а також щодо виїзду на тимчасово окуповану територію, в тому числі до Автономної республіки Крим для оздоровлення. Також позивач отримала листа через знайомих з м.Ясинувата Донецької області від батьків щодо бажання побачити онука. Зазначає, що поїздка необхідна для оздоровлення, відпочинку та спілкування із родичами дитини на короткий термін без мети постійного проживання за межами України. Просила суд надати їй дозвіл на період з 01 квітня 2017 року по 01 червня 2020 року тимчасове вивезення за кордон та на тимчасово окуповану територію дитини ОСОБА_3 та Автономної республіки Крим, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 надати дозвіл на виготовлення проїзних документів.

26 червня 2017 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить надати їй дозвіл на тимчасове вивезення дитини на тимчасово окуповану територію до м.Ясинувата Донецької області на період 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року без згоди батька та супроводу батька для спілкування із бабусею, дідусем та для оздоровлення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на уточнених позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на сайті Судова влада України.

З огляду на це на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксації судового розгляду.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом вставновлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1, яка має намір тимчасово виїхати з дитиною на територію м.Ясинувата Донецької області, тимчасово непідконтрольну владі Україні з метою оздоровлення дитини та відвідування родичів.

В відповідності до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року за №254-УІІІ, Верховна Рада України постановила: визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

За Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р місто Ясинувата Донецької області внесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 367, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обовязках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від сосунків батьків між собою.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК України визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким чином, виїзд дитини України при відсутності згоди одного з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Через відсутність згоди батька на виїзд за межі України або на тимчасово окуповану територію України позивач ОСОБА_1 із малолітнім ОСОБА_3 позбавлені можливості здійснювати тимчасовий виїзд на окуповану територію для відвідування родичів.

Діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон або на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Враховуючи наведене, у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон або на тимчасово окуповану територію вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі або на цій території, строку та мети виїзду.

Приймаючи до уваги зазначені вище положення законодавства, суд може надати право на виїзд дитини одноразово. При виникненні знов питання про необхідність виїзду дитини за кордон, позивач не позбавлений права звернутися до суду з аналогічним позовом.

Суд вважає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки не забезпечує дитині повноцінного розвитку, відпочинку, не сприяє повноцінному фізичному, моральному, інтелектуальному, духовному, соціальному розвитку дитини. Бездіяльність відповідача як батька суперечать інтересам дитини, порушують його права, гарантовані міжнародним та національним законодавством.

Суд, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про надання дозволу ОСОБА_1 на вивезення дитини на територію Донецької області, тимчасово непідконтрольну владі Україні, а саме в м.Ясинувата Донецької області без згоди та супроводу батька на період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року тривалістю два місяці.

Зважаючи на те, що чітко визначено тривалість та мету з якою позивач просить надати їй дозвіл на виїзд із дитиною до м.Ясинувата Донецької області, суд вважає, що права батька дитини щодо можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, передбачені ст.ст. 153, 157 СК України, не порушуються.

Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та вважає можливим надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини до тимчасово окупованої території України, а саме до м. Ясинувата Донецької області в супроводі матері без згоди батька.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, ст.ст. 31, 313 ЦК України, ч.1 ст.141, 150, 155 СК України, ст.ст. 1-3 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України", пп.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадян України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд на тимчасово непідконтрольну владі України територію дитини без згоди та супроводу батька.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в м. Ясинувата Донецької області, ІПН НОМЕР_1, на тимчасове вивезення дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м.Ясинувата Донецької області, на тимчасово окуповану територію до м. Ясинувата Донецької області на період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2017 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 з обов'язковим поверненням на територію України до 01 жовтня 2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є. В. Петров