Справа № 161/6775/17
Провадження № 2/161/2465/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення із житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення із житлового приміщення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2017року вона являється власником приміщення секції № 804 в будинку № 49а по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області.

Проте, користуватись даним майном не може, оскільки в даній квартирі проживає відповідач ОСОБА_3 Добровільно виселитись відповідач відмовляється.

Вказує, що ОСОБА_3 не є власником чи наймачем даної квартири, не є членом її сімї, а тому жодних підстав для проживання в даному житлі не має.

Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 804, що знаходиться в будинку № 49а по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області та належить їй на праві власності, шляхом виселення ОСОБА_3 з вказаної квартири.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_6, який помер 22.08.2016 року та прийняла спадщину після смерті батька, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.03.2017 року приміщення секції № 804 в будинку № 49а по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2017року (а.с. 5).

Судом встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 13.04.2017 року Департаментом ЦНАП Луцької міської ради, зареєстрована у даній квартирі.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулась до відповідача з вимогою звільнити спірне житло, шляхом виселення. Однак, відповідач ОСОБА_3 відмовилась виселятись з даної квартири, що підтверджується висновком Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 30.03.2017 року за результатами звернення ОСОБА_1 (а.с. 8-12).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статей 379 - 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира.

Права власника житла - квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

За змістом ст. 156 ЖК України право користування жилим будинком (квартирою) належить членам сімї власника житлового будинку (квартири).

Відповідач не є членом сім'ї позивача, між сторонами договір найму не укладався, а ОСОБА_3 була вселена у спірну квартиру за згодою ОСОБА_6, який як власник на той час цього майна надав право відповідачу користуватись ним, тому з моменту переходу права власності до позивача, відповідач втратила своє право користування даним житлом.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».

В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування своєю власністю.

При цьому, суд враховує, що право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, відповідачем не оспорювалось та свідоцтво про право на спадщину за законом не скасоване.

Отже, враховуючи ту обставини що відповідач проживає в спірній квартирі та порушує права ОСОБА_1 як власника, яка позбавлена можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути перешкоди позивачу у користуванні приналежній їй на праві приватної власності квартирою № 804 в будинку № 49-А по проспекту Відродження в місті Луцьку шляхом виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_2.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 317, 316, 321, 379, 383, 391, ст.ст. 109, 150, 156 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приналежній їй на праві приватної власності квартирою № 804 в будинку № 49-А по проспекту Відродження в місті Луцьку шляхом виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк