АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

При секретарі: Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2, яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання договору позики від 01.11.2014 року № 2 недійсним

та за позовом ОСОБА_2, яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності договору позики № 2 від 01.11.2014 року

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 представника відповідача ОСОБА_4

на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання договору позики від 01.11.2014 року № 2 недійсним та позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про встановлення нікчемності договору позики № 2 від 01.11.2014 року обєднані в одне провадження; відкрито провадженя по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання договору позики від 01.11.2014 року № 2 недійсним та про встановлення нікчемності цього ж договору (а.с. 35).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, ставить питання про скасування вище вказаної ухвали (а.с. 38-39).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Отже, виключна підсудність встановлюється виключно щодо позовів, предметом яких є обєкти нерухомості.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. п. 42, 43 Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року №3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, як законний представник в інтересах ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогами про визнання договору позики від 01.11.2014 року № 2 недійсним та про встановлення нікчемності цього ж договору, а не з приводу нерухомого майна, а тому підсудність за заявленими вимогами визначається відповідно до чинного законодавства за правилами ст. 109 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача.

Згідно довідки адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМВС України у Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19), що територіально відноситься до Жовтневого (Соборного) району м. Дніпро.

За таких обставин, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що спір, який виник між сторонами, підсудний Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що приводом для подання позову про визнання договору позики недійсним та про встанволенння його нікчемності є майнові інтереси, повязані з отриманням прав на спадкове майно, до складу якого входять, у тому числі, декілька обєктів нерухомого майна, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, і підстави щодо застосування ст. 114 ЦПК України - відсутні.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала судді першої інстанцій постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 представника відповідача ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: