Справа № 459/1654/17
Провадження № 2/459/743/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Червоноградський міський ВДВС ГТУЮ у Львівській області) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені (неустойки) за несплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в червні 2017 року звернулася в суд з вищевказаним позовом.

03.07.2017 року позивачка подала в суд заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на належну ОСОБА_3 частку квартири по вул. С. Бандери, 14/19 у м. Червонограді, та інше нерухоме майно, яке належить останньому. На обґрунтування заяви послалась на те, що станом на 28.02.2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 30 670,20 грн. та 9 296,88 грн. пені (неустойки) за несплату цих аліментів. Зазначає, що рішенням Червоноградського міського суду від 17.03.2016 року, у справі №459/585/16-ц позов ОСОБА_2 було задоволено, та знято арешт з майна накладений у ВП №6610659 від 07.12.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 12.12.2007 року. Зазначає, що з цієї справи відомо, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності частка у квартирі по вул. С. Бандери, 14/19 у м. Червонограді, де він і зареєстрований (ствердила, що підтверджуючих документі будуть подані нею під час судового розгляду справи).Так як існує реальна загроза того, що у зв`язку з її позовом про стягнення з відповідача вказанихвище сум заборгованості та пені, останній може відчужити (продати) належну йому на праві власності частку квартири по вул. С. Бандери, 14/19 у м. Червонограді, де він і зареєстрований, до завершення розгляду цієї справи, а відтак існує реальна загроза утруднення виконання чи не виконання рішення суду в разі задоволення моїх позовних вимог. Таке утруднення виконання чи не виконання рішення суду по цій справі полягає в тому, що відповідно до п. 6 ч. З ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати , вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, проте в разі відчуження ОСОБА_2 належної йому частки у вказаній квартирі це унеможливить виконання рішення суду про стягнення з відповідача вказаних коштів шляхом реалізації його майна.

Розглянувши заяву, оцінивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 п.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що позивачкою не надані докази належності у відповідача на праві власності частки квартири та іншого майна, яке йому належить на праві власності, суд прийшов до висновку, що дана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Кріль