справа №619/549/17
провадження №2/619/599/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В підтвердження позову позивач посилається на те, що 25.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (сучасне найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» з 18.05.2010 року) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №439.

Відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку із цим позивачем було йому нараховано штраф.

Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник має щомісячно повертати частину кредитних коштів, згідно з умовами 2.5.1. цього договору. Не пізніше визначеного п.1.2. цього договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 1.2 цього договору, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню.

Пунктом 4.5 КД визначено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповернутого кредиту та/або несплачених відсотків.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25 квітня 2016 року становить 2747,09 грн., що складається з:

-Штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 2747,09 грн.

Загальна заборгованість за КД №439 від 25.12.2006 року становить - 2747,09 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну.

У судове засідання представник позивача Савицька С.С. не з'явилася, згідно наданого суду клопотання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, згідно наданого суду клопотання представник відповідача ОСОБА_5 просив проводити судове засідання за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів з урахуванням наданих заперечень проти позову і з застосуванням строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що 25.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (сучасне найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» з 18.05.2010 року) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №439 у сумі 100000 доларів США на термін до 25 грудня 2016 року. (а.с. 3-6).

Позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності, сплати процентів за користування кредитом у зв'язку із цим позивачем було нараховано штраф.

Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник має щомісячно повертати частину кредитних коштів, згідно з умовами 2.5.1. цього договору. Не пізніше визначеного п.1.2. цього договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 1.2 цього договору, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору відповідачу на поточний рахунок перераховано грошові кошти в сумі 100000 доларів США. Цільове призначення - поточні потреби. Строк повернення надавалися терміном до 25 грудня 2016 року. Відповідач зобов'язується щомісячно, до 10 числа кожного календарного місяця поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту в розмірі 834 долара США та суми нарахованих процентів. Проценти нараховуються на фактичну суму наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами.

Кредитні кошти в повному обсязі повернені відповідачем в термін, обумовлений кредитним договором - 24.05.2016 року.

Згідно до п. 4.5 кредитного договору відповідач за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповернутого кредиту та/або несплачених відсотків.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моменту виникнення у зацікавленої сторони права на позов, які випливають з порушення позичальником умов кредитного договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою зацікавленої сторони.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами позивача про сплату штрафу визначено періодичними щомісячними платежами повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №439 (а.с. 9) штрафна санкція за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів у розмірі 20% була нарахована позивачем у платіжний період з 11.08.2011 року по 10.09.2011 року. Суду не наданого позивачем жодного доказу про те, що банк звертався до ОСОБА_2 з вимогою про сплату штрафу. Представником банку взагалі до матеріалів справи не надано аркуш кредитного договору, де міститься п. 4.5 кредитного договору.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 лютого 2017 року Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Згідно ст. 82 ч. 1 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 15, 253, 256, 258, 261, 267, 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 82 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позова Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення суду. Мотивувальна частина рішення буде виготовлена 04 липня 2017 року.

Суддя Л. О. Якименко