1Справа № 335/294/16-ц 2-з/335/81/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпечення позову

3 липня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталь-3» в особі голови правління ОСОБА_3, про усунення перешкод у праві користування власністю.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на підвальне приміщення, розташоване у підїздах № 4, 5, 6 будинку 82 А по вул. Патріотичній у м. Запоріжжя, зобовязати дільничного опечатати зазначене приміщення та покласти на нього відповідальність за схоронність майна. Заява мотивована тим, що попередня ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони голові правління ОСББ «Сталь-3» ОСОБА_3 або іншим уповноваженим представникам ОСББ «Сталь-3» вчиняти будь-які дії відносно нежитлового підвального приміщення розташованому у підїздах № 4, 5, 6 будинку 82 А по вул. Патріотична у м. Запоріжжя була проігнорована та залишилася невиконаною.

На підставі частини першої статті 153 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як випливає з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, спір між сторонами виник з питань усунення перешкод у праві користування власністю, зокрема, особистої комори ОСОБА_1, яка розташована у підвальному приміщенні будинку 82 А по вул. Патріотична у м. Запоріжжя.

Поряд із цим, в матеріалах справи відсутня інформація про вартість вказаних нежитлових приміщень. Не містять матеріали справи й відомостей про зареєстроване у встановленому порядку право власності на зазначені приміщення. Крім того, позивач просить накласти арешт на всі підвальні приміщення розташовані підїздах № 4, 5, 6 будинку 82 А по вул. Патріотична у м. Запоріжжя, в той час, як спір виник з приводу усунення перешкод у здійсненні права власності стосовно його особистої комори, а не всіх підвальних приміщень.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на всі підвальні приміщення розташовані підїздах № 4, 5, 6 будинку 82 А по вул. Патріотична у м. Запоріжжя, не відповідає обсягу позовних вимог, які предявляються до відповідачів. Крім того, заявником не доведено, що вжиття заходів забезпечення позову, про які зазначає ОСОБА_1, не перешкодить діяльності юридичної особи ОСББ «Сталь-3», або іншим мешканцям зазначеного будинку.

Поряд із цим, за приписами частини 1 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Вимоги заяви ОСОБА_1 про зобовязання дільничного опечатати підвальне приміщення та покласти на нього відповідальність за схоронність майна не відповідають передбаченим ст. 152 ЦПК України видам забезпечення позову.

Також суд вважає за необхідне розяснити заявникові, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, у звязку з чим обовязок по її виконанню покладається на відповідний підрозділ державної виконавчої служби, а не службових осіб Національної поліції.

Крім цього, суд звертає увагу, що ухвалою від 27 червня 2017 р. у даній справі вже вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони голові правління ОСББ «Сталь-3» ОСОБА_3 або іншим уповноваженим представникам ОСББ «Сталь-3» вчиняти будь-які дії (крім невідкладних випадків, повязаних з усуненням наслідків можливої аварійної ситуації) відносно нежитлового підвального приміщення розташованому у підїздах № 4, 5, 6 будинку 82 А по вул. Патріотична у м. Запоріжжя до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заявникові розяснюється його право на примусове виконання зазначеної ухвали суду в порядку та у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у спосіб, в який він просить, на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Соболєва