У Х В А Л А

16.06.2017 Справа №607/7632/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши заяву лікаря психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію особи до Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, лікар психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 звернулася 16.06.2017року до суду про госпіталізацію гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без постійного місця проживання, посилаючись на те, що в останньої наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та обумовлює суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Згода ОСОБА_2 на госпіталізацію відсутня, а тому лікар психіатр просить винести рішення про її примусову госпіталізацію.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України та ч.1 п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину

При цьому в ст. 280 ЦПК України зазначено, що, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Крім того у заяві мають бути наведенні обставини і докази, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Однак, в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 та ч.3 ст.280 ЦПК України, в тексті заяві заявником лікарем психіатром Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_1, окрім констатації про безпорадність пацієнтки та неможливість нею самостійно задовольняти основні життєві потреби і можливість заподіяння суттєвої шкоди її стану здоровя внаслідок погіршення психічного стану якщо не буде надана психіатрична допомога, не зазначено доказів, що підтверджують викладені нею обставини щодо наявності тяжкого психічного розладу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби та обумовлює суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Окрім цього в заяві взагалі не наведено обставин, з яких представник ТОККПЛ зробив висновок про неможливість ОСОБА_2 самостійно задовольняти основні життєві потреби.

А тому, в силу вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України, дана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 119 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Тернопільської обласної комунальної клінічно психоневрологічної лікарні для обстеження та лікування залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, що не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Головуючий суддяОСОБА_3