У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

справа № 285/2301/17 провадження у справі № 2/0285/1362/17

30 червня 2017 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст. 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 року ОСОБА_2С звернулась до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якій просить присудити кошти на утримання (аліменти) дитини ОСОБА_4 та стягувати їх з ОСОБА_3 в розмірі мінімального прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 183 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Зазначеною статтею передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, визначається судом.

Статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною першою цієї статті передбачено, що в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини третьої статті 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, частина третя статті 184 СК України встановлює гарантії щодо належного утримання дитини, а саме надання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у разі якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу.

У позовній заяві ОСОБА_2 просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі мінімального прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років.

Однак, у порушення вимог статті 184 СК України ОСОБА_2 в позовній заяві не визначено розмір аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, які необхідно стягувати з відповідача.

Крім того, позивачем взагалі не зазначено чи має відповідач постійний заробіток (дохід), чи має нерегулярний мінливий дохід, не надано жодних доказів понесення ОСОБА_2 додаткових витрат на лікування дитини, про які вона зазначає в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України її слід залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подачі до суду позовної заяви, яка містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статтями 110, 119, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків заяви пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сташків