Р І Ш Е Н Н Я№ 127/26468/15-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Скульська І.Д.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Головенька В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог- приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Галина Володимирівна, про визнання недійсними заповіт від 26.12.2014 р., усний договір доручення та довіреність від 24.12.2014 р.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В., про визнання недійсними заповіт від 26.12.2014 р., усний договір доручення та довіреність від 24.12.2014 р., мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер його батько ОСОБА_6, про що він дізнався по телефону від ОСОБА_3 Одразу виїхав з Італії (де проживає разом з сім'єю), приїхав на похорон батька. Від ОСОБА_3 дізнався, що його батько заповів ОСОБА_3 квартиру по АДРЕСА_1 та кошти, що на депозитах. 08.04.2015 р. позивач звернувся до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому повідомили, що 26.12.2014 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. посвідчено заповіт ОСОБА_6, яким він заповів все своє майно ОСОБА_3 Згодом відповідач пропонував заплатити 10000,00 дол. США, тоді він добровільно переоформить на нього спадкове майно. Така пропозиція здалася йому вимаганням, він звернувся в поліцію, було розпочате кримінальне провадження, в якому проведено посмертну судово-психіатричну експертизу, згідно висновку якої ОСОБА_6 на час підписання довіреності і складання заповіту не міг правильно сприймати обставини, та не міг розуміти характеру і значення скоєних проти нього дій. Крім того, позивачу стало відомо, що 24.12.2014 р. його батько ОСОБА_6 видав на ім'я ОСОБА_3 довіреність на представництво інтересів з правом отримання майна та грошових коштів, яка посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. ОСОБА_6 на час складання заповіту виповнилось 85 років, в останні роки він переніс інсульт, в нього розвинувся віковий склероз і почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, він проходив лікування медичними препаратами, які покращували його фізичний стан, але погіршували його психічний стан, у день посвідчення заповіту він звернувся до лікарні, де йому засвідчили діагноз запалення легенів, що супроводжувалось високою температурою. (а.с. 32-34 т. 1)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Головенько В.П. позов не визнав, суду пояснив, що позивач як син не піклувався про свого батька ОСОБА_6, навіть зараз за його могилою доглядає відповідач ОСОБА_3 Спадкодавець у заповіті виклав свою волю, розпорядився своїм майном на користь відповідача, який його доглядав. Більшість допитаних свідків стверджували, що ОСОБА_6 був абсолютно адекватним. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. в судове засідання не з"явиласть, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с. 13 т. 2)

Вислухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер ОСОБА_6 (а.с. 54 зворот т. 1) - батько позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7 т. 1)

На а.с. 12 т. 1 - копія довіреності ОСОБА_6 від 24.12.2014 р., посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В., зареєстрована в реєстрі за №2492, згідно якої ОСОБА_6 для виконання договору доручення, укладеного попередньо в усній формі, уповноважив ОСОБА_3 бути його представником з усіма необхідними повноваженнями, представляти його інтереси, одержувати належне йому майно, відкривати в банках рахунки, вести від його імені справи, одержувати належну йому кореспонденцію, одержувати, подавати та підписувати від його імені будь-які документи, вести його спадкові справи, справи в усіх судових установах і ін.

На а.с. 55 т. 1 - копія заповіту ОСОБА_6 від 26.12.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №2498, відповідно до якого він заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належити йому на день смерті і на що він матиме право за законом, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №15 КЗ "ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка" від 15.10.2015 р. (комісійної, посмертної), проведеної у кримінальному провадженні №0002806, на момент підписання довіреності та складання заповіту, тобто 24.12.2014 р. та 26.12.2014 р., ОСОБА_8 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного (радіаційного, судинного) генезу. Питання в частині "чи хворів ОСОБА_6 на будь-яке психічне захворювання в період часу з 29.12.2013 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 р." є некоректним, оскільки згідно з чинним законодавством психічний стан визначається на конкретну дату. За життя ОСОБА_6 страждав на ряд хронічних захворювань, зокрема на органічне ураження головного мозку внаслідок радіаційного впливу та артеросклеротичного, діабетичного ураження судин головного мозку, гіпертонічної хвороби, дисциркуляторної енцефалопатії, що ускладнилось перенесенням інсульту, виникненням кістозно-гліозних змін та атрофічних процесів головного мозку, що призвело до зазначених психічних розладів. ОСОБА_6 на момент підписання ним довіреності та складання заповіту, тобто 24.12.2014 р. та 26.12.2014 р. не міг правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, та не міг розуміти характеру і значення скоєних проти нього протиправних дій. Питання "чи міг ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними" є некоректним, оскільки ставиться перед експертами лише судом при визначенні дієздатності особи, а ОСОБА_8 у кримінальному провадженні є потерпілим за ст. 190 КК України. (а.с. 13-17 т. 1)

На а.с. 52-70 т. 1 - копія спадкової справи №151/15 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_6

15.06.2016 р. відповідач ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_6 (а.с. 53 т. 1)

08.04.2015 р. позивач ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за законом після свого батька ОСОБА_6 (а.с. 61 т. 1)

Свідок позивача ОСОБА_9 суду пояснила, що доглядала дітей позивача з 2010 р. по 2012 р. і батька позивача, коли сина не було: готувала йому їсти, прибирала в кімнаті. Ходила три рази на тиждень. Іноді ОСОБА_6 забував про зустріч з нею.

Свідок позивача ОСОБА_10 (двоюрідний брат позивача) суду пояснив, що батько позивача ОСОБА_6 був дивний: то був адекватним, то ні. Забував, міг не впізнати. Наприклад, забув, що мати свідка померла, хоча був на її похоронах.

Свідок ОСОБА_11 (ст. інспектор поліції) суду пояснив, що в кінці 2014 р. від ОСОБА_6 надійшла заява про зникнення документів на квартиру, підозрював свого сина. Вони з сином ОСОБА_1 пішли до ОСОБА_6, частину документів знайшли, але свідоцтво про право власності не знайшли. ОСОБА_6 забувався, де він знаходиться.

Свідок ОСОБА_12 (племінниця ОСОБА_6) суду пояснила, що дядько ОСОБА_6 був абсолютно адекватним. Хотів, щоб вона йому підшукала квартиру в м. Чернівці. Останні два роки вони дуже часто спілкувались по телефону. В грудні 2014 р. він попросив приїхати, оскільки хотів написати заповіт на відповідача, про сина він навіть слухати не хотів. Він спочатку дав довіреність на ім"я ОСОБА_3 щоб відновити документи на квартиру, а потім ОСОБА_6 склав заповіт.

Свідки ОСОБА_13 (знайомий відповідача), ОСОБА_14 (знайомий спадкодавця), ОСОБА_15 (лежав зі спадкодавцем кілька днів у одній палаті в лікарні), ОСОБА_16 (товариш відповідача) суду пояснили, що знали ОСОБА_6, він вів себе адекватно.

Свідок ОСОБА_17 (зав. амбулаторією Медичного центру №3, лікар) суду пояснила, що ОСОБА_6 був кілька років до смерті її пацієнтом, спостерігала періодично неадекватність його поведінки: він забував, чого прийшов, губився.

ОСОБА_6 складав заповіт, яким заповідав майно сину - позивачу (копія заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гандурською Н.І., 21.05.2007 р. за №1212. - на а.с. 169 т. 1), але потім заявою від 08.09.2009 р. його скасував. ( а.с. 170 т. 1).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта КЗ "ЛОКПЛ " №25 від 18.01.2017 р. у період укладання довіреності 24.12.2014 р. та заповіту 26.12.2014 р. ОСОБА_6 страждав тяжким психічним розладом у формі змішаної кірково-підкіркової судинної деменції та не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 234-239 т. 1)

Загальні підстави визнання недійсними правочину і настання відповідних наслідків встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1234 ч. 1 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ст. 1257 ч. 2 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Враховуючи те, що заповідач ОСОБА_6 у період складання заповіту від 26.12.2014 р., усного договору доручення (про який йдеться в довіреності) та довіреності від 24.12.2014 р. не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (що встановлено судово-психіатричною експертизою), тобто його волевиявлення при здійсненні зазначених правочинів не було вільним і не відповідало його волі, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6090,00 грн. і 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 203, 215-216, 1233, 1234, 1257 ЦК України,

ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсними:

- заповіт від 26.12.2014 р., складений ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., на ім"я ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. (зареєстровано в реєстрі за №2498);

- усний договір доручення та довіреність від 24.12.2014 р. , наданої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., на ім"я ОСОБА_3, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. (зареєстровано в реєстрі за №2492).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6090,00 грн. і 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до апеляційного суду Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Венгрин