ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2604/17
Провадження № 6/210/81/17
У Х В А Л А

"07" липня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Семко Н.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України подання, що надійшло з Металургійного відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Металургійного відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 20.06.2017 р. звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником Металургійного ВДВС Криворізького МУЮ ОСОБА_4, в якому просить обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

В обґрунтування заявленого подання, державний виконавець посилався на те, що в Металургійному відділі ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконанні перебуває виконавче провадження по виконавчому листу № 2-374 від 12.02.2007 р., виданому Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 23.04.2003 року в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). Станом на 15.06.2017 року заборгованість становить 17664,80 грн. У звязку з тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить суд вирішити питання про обмеження його права виїзду за межі України.

У судове засідання державний виконавець не зявився, про дату та місце розгляду повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд подання без участі представника Металургійного відділу ДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Суд, вивчивши матеріали подання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в Металургійному відділі ДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області на виконанні перебуває виконавче провадження по виконавчому листу № 2-374 від 12.02.2007 р., виданому Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 23.04.2003 року в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).

У своєму поданні державний виконавець Металургійного ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області зазначає, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до положень ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника, суд зазначає, що право на свободу пересування має первинне закріплення у ст. 33 Конституції України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи -у праві виїзду за межі України регулюється ст.377-1 ЦПК України.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

З матеріалів доданих до подання вбачається, що виконавче провадження відкрито 02.09.2016 року після надходження виконавчого листа з Центрально-Міського ВДВС ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області після закриття провадження 07.06.2016 року у звязку зі звільненням боржника з ТОВ «СПЕЦАВТОДЕТАЛЬ». Станом на 07.06.2016 року заборгованість по аліментах відсутня.

В установлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано. Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника встановлено, що боржник мешкає за зареєстрованою в установленому порядку адресою, однак майно, на яке можна звернути стягнення відсутнє.

Згідно даним державного реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстрі іпотек відомості щодо боржника відсутні( витяг №89594887 від 14.06.2017 року) боржник є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. Державним виконавцем Широківського районного управління юстиції накладено 21.06.2012 року арешт на все нерухоме майно боржника.

Згідно відповідей з Міністерства внутрішніх справ за боржником транспортних засобів не зареєстровано; офіційно боржник не працює та пенсію не отримує, що підтверджується даними Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України.

З наданих до суду матеріалів судом не вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, оскільки до подання не додано відомостей про виклик боржника до державного виконавця. З наданих судові матеріалів виконавчого провадження не вбачається, чи отримував боржник копію постанови про відкриття щодо нього виконавчого провадження за виконавчим листом.

З доданих до подання матеріалів вбачається, що боржник сплачує аліменти з 2007 року, станом на 07.06.2016 року заборгованість по аліментах була відсутня.

Суд зазначає, що на теперішній час державним виконавцем не доведено належними та допустимими засобами доказування факту ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 11 Закону Про виконавче провадження, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Металургійного ВДВС Криворізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. Є. Скотар