Провадження 2/331/694/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В. М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку на прийняття спадщини . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.11.2015 р. померла ОСОБА_4, з якою вона мешкала однією сімєю на протязі останніх пяти років. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не залишила. До часу смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом строку на прийняття спадщини,який встановлений у шість місяців з часу відкриття спадщини,позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 через поважні причини,оскільки їй необхідно було встановити факт сумісного проживання шляхом звернення з відповідною заявою до суду. До приватного нотаріуса позивач звернулася для прийняття спадщини, але нотаріус повідомив їй, що термін для прийняття спадщини закінчився, та їй необхідно звернутися до суду. Відновлення додаткового строку необхідно позивачу для оформлення спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, і на те, що вона є спадкоємець четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, з якою вона мешкала однією сімєю на протязі останніх пяти років,спадщину не прийняла, строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин,від спадщини вона не відмовлялася, просить суд на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України визначити додатковий строк тривалістю в два місяця для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла18.11.2015 р.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надали суду заяву, якою просять суд відкласти розгляд справи .Відповідно до ч. 2 ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає, у разі неможливості прийняти участь у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 міська рада мали можливість вжити інші заходи щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме направити в судове засідання іншого представника.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить суд розглядати справу без її присутності.

Оскільки, явка в судове засідання представника відповідача та третьої особи обов'язковою не визнавалась, відповідачем на загальних підставах не доведено неможливості заміни представника та направлення іншого представника ОСОБА_2 міської ради в судове засідання 27.06.2017р. , за відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, враховуючи предмет спору, подані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 18.11.2015 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 3784 від 20.11.2015 року, виданим КУ «ОСОБА_2 обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_2 обласної ради та у якому зазначено, що хвороба, яка призвела до смерті є інтоксикація, злоякісне новоутворення правої молочної залози з розпадом.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, була зареєстрована і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Відомості про заповіт ОСОБА_4 суду не надано.

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до технічного паспорта від 21.12.2009 року, свідоцтва про право власності на житло № 9 від 25.01.2010 року, квартира АДРЕСА_2, належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За своє життя ОСОБА_4 спадкоємців не мала та не складала заповіт.

ОСОБА_4 останні роки тяжко хворіла та потребувала догляду. Близькі родичі її (чоловік та син) загинули, через що вона звернулась до неї, щоб вона її доглядала та турбувалась про неї.

ОСОБА_5 помер 13.04.2012 року, про що зроблено актовий запис № 2319, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 234265 від 19.04.2012 р., виданим ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно з договором довічного утримання від 27.06.2010 року, укладеним між ОСОБА_4 (відчужувач) та ОСОБА_1 (набувач), відчужувач передає у власність набувачу, а набувач приймає від відчужувача у власність 1/2 частину квартири № 102 у будинку № 35, розташованої по вул. Українській в м. Запоріжжі, натомість чого набувач бере на себе зобовязання забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених цим договором. Оскільки , зазначений договір нотаріально не посвідчений, а тому за ним заявниця не набуває право передбачене ст. 744 ЦК України. Однак, зазначений договір підписаний сторонами.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо оформлення спадщини, 15.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась для оформлення спадкових прав щодо майна померлої 18.11.2015 року ОСОБА_4, проте не надала відповідних документів для підтвердження ступеню споріднення з померлою ОСОБА_4, тому їй було рекомендовано звернутися до суду.

Вищевикладені обставини, підтверджуються рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 02.03.2017 р.

Так, зокрема рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 02.03.2017 р. за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Четверта Державна нотаріальна контора м. Запоріжжя, ОСОБА_2 міська рада, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2017 р. залишено без змін, заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт проживання однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 18 листопада 2015 року, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. УкраїнськаАДРЕСА_3.

Як передбачено ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, на підставі зазначеної норми ЦПК України обставини щодо проживання однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 із ОСОБА_4, є встановленими судовим рішенням та не підлягають доказуванню.

Після смерті ОСОБА_4 з 18.11.2015 р. відкрилася спадщина за законом,право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 отримали особи,визначені у ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з вимогами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1258 ЦК України,спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом отримує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,усунення їх від права на спадкування,неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття,крім зміни черговості спадкування в порядку ст.1259 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.1265 ч.1 ЦК України,позивач,яка мешкала однією сімєю на протязі останніх пяти років із спадкодавцем, за відсутності спадкоємців першої-третій черги,є спадкоємцем за законом четвертої черги.

Оскільки , у ОСОБА_4 спадкоємців за заповітом, та спадкоємців за законом першої, другої, третьої черга відсутні , позивач відповідно до ст.1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Як встановлено ст.ст. 1269,1270 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав постійно із спадкодавцем,повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом строку шість місяців,який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 позивачем як спадкоємцем четвертої черги за законом, пропущений строк на прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України та п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини по уважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, необхідний для подачі їм заяви про прийняття спадщини, признавши причини пропуску його поважними.

При цьому слід враховувати, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця дій із прийняття спадщини.

Позивач в якості обґрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 посилається на те, що з 2016 р. вона не мала можливості через обєктивні,незалежні від її волі,обставини вчинити дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4,оскільки не була юридично обізнана про дії які з її боку необхідно було зробити.

Ці обставини також підтверджені рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2017 року відповідно до якого встановлено факт сумісного проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_4.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач підтвердив достатніми , достовірними, переконливими доказами,що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини вона з незалежних від її волі обєктивних непереборних причин не мала реальної можливості вчинити дії,спрямовані на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України,а вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені доказами,тому підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені обстави досить вагомі та підтверджують поважність причини пропуску позивачем строку на подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини і вважає за доцільне визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, а саме в два місяці.

Керуючись ст. ст. 10, 11,59, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для прийняття спадщини після ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, померлої 18 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька