Провадження № 2-н/127/424/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з централізованого теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області в порядку наказного провадження звернулось Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з централізованого теплопостачання в сумі 24 790,64 грн.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 ЦПК у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.96 ЦПК України, вимогою, за якою може бути видано судовий наказ є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних, телекомунікаційних послуги, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.13 Постанови Пленуму від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» звернув увагу на те, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявністю відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання таких послуг. У цьому звязку з цим у суду виникає обєктивний сумнів щодо безспірності вимоги, а саме щодо фактичного надання гр. ОСОБА_3 послуг за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд не має підстав для розгляду заяви в порядку наказного провадження, оскільки заява про видачу судового наказу і подані до неї матеріали не підтверджують фактичне надання та отримання боржником ОСОБА_3 послуг заявника за адресою, вказаною в заяві, що виключає її безспірність.

Зазначені обставини переконують суд у наявності підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Тому, на підставі п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України, суд відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки з заяви вбачається спір про право.

Відповідно ч.2 ст.101 ЦПК України відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення до суду з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Розяснити заявнику, що згідно ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказ внесена сума судового збору не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Приймаючи до уваги наведене та керуючись ст.95-98, 100-101 ЦПК,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості з централізованого теплопостачання.

Роз'яснити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: