РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун.№759/4494/16-ц

пр.№2/759/351/17

27 червня 2017 рокуСвятошинський районний суд м. Києвав складі:

Головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ПрАТ «Український страховий дім», Моторне (транспортне) бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом в якому просить ухвалити рішення, про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь позивача матеріальну шкоду завдану майну в розмірі 53 080, 13 грн., 800 грн. на послуги зі складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, моральну шкоду в розмірі 15 000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2015 року близько 15 год. 00 хв. на Кільцевій дорозі - вул. Кришталева в м. Києві, ОСОБА_3 який керував автомобілем марки «ЗАЗ 110557», державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, який знаходився також за кермом. Автомобіль «ЗАЗ 110557», державний номерний знак НОМЕР_1 належав на праві власності ОСОБА_5 При цьому водій ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди автомобіль «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав значні механічні ушкодження. Згідно висновку про оцінку транспортного засобу № 11852 від 07.07.2015 року, складену оцінювачем ОСОБА_6 вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля складає 43 001, 81 грн. Витрати по виконанню оцінки збитків склали 800,00 грн. Позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що всі запчастини та вузли іноземного виробництва, то вартість відновлювального ремонту прямо залежить від курсу іноземної валюти, а саме - американського долара. На момент оцінки матеріального збитку (07.07.2015 р.) 1 американський долар коштував 21,2659 грн., тобто вартість відновлювального ремонту становить 2022,10 доларів США. На момент подання позовної заяви офіційний курс НБУ становить 26,25 гривень за 1 долар США. Тобто станом на 25.03.2016 року вартість відновлювального ремонту становить 53 080,13 грн. На момент вчинення ДТП відповідач по справі ОСОБА_3 стверджував, що проблем з виплатою відшкодування не буде, оскільки цивільна відповідальність була застрахована в ПрАТ «Український страховий дім», поліс АІ/3302033. Після ДТП, стало відомо, 03.10.2014 р. ПрАТ «Український страховий дім» втратило статус асоційованого члена МТСБУ, тобто 03.10.2014 р. вищевказаній страховій компанії було заборонено укладати договори страхування. Після вищевказаного у позивача по справі виникли підозри, що поліс страхування АІ/3302033 не є дійсним а фіктивним. Здійснивши запит на сайті МТСБУ стало відомо, що згідно з даними МТСБУ, бланк АІ/3302033 не є використаним, тобто страховий платіж за даний договір не вносився. Тому позивач вважає, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди має здійснюватися відповідачами по справі. Позивач зазначає, що розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має компенсувати хоча б ті емоційні страждання, які довелося перенести ОСОБА_1, тому розмір душевних страждань позивача і страждань родини оцінюється в 15 000 грн., у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів (а.с.3-6).

27.06.2017 року протокольною ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 та виключено з числа відповідачів ОСОБА_5, як неналежного відповідача, у зв'язку з тим, що у вчиненні матеріальної та моральної шкоди винен саме водій - винуватець ДТП.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнають. Як зазначено у письмових запереченнях відповідача, він вважає позовні вимоги позивача такими, що не ґрунтується на законі, є недоведеними та не підтвердженні належними доказами.

Представник третьої особи ПрАТ «Український страховий дім» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду повернулись судові повістки без вручення із позначкою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення», «виїхали без адреси» (а.с. 78, 89, 120, 128).

Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.74, 87, 114, 150, 158), тому враховуючи думку учасників процесу, суд вважає за можливе розглянути справу без участі не з'явившихся осіб.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визначені сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визначені судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2015 р., 30.06.2015 р. приблизно о 15 год. 00 хв. на Кільцевій дорозі - вул. Кришталева в м. Києві, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. У вчиненні даного ДТП визнано винним ОСОБА_3 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 9).

З копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, належить ОСОБА_1 (а.с. 43).

Відповідно до даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи в м. Києві та НАІС МВС Україна транспортний засіб «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3, належить ОСОБА_5 (а.с.95).

Відповідно до звіту про визнання вартості матеріального збитку від 07.07.2015 р., вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 станом на 07.07.2015 р. складає 43 001,81 грн. (а.с. 10-19).

Відповідач та його представник наполягали на недоведеності вартості матеріального збитку посилаючись на відповідь УПП Департаменту патрульної поліції (а.с.164).

Виходячи із даної інформації відповідач робить висновок про неможливість визначення вартості матеріально збитку оскільки невідомо, які пошкодження автомобіль отримав саме при ДТП за його участі, а які в результаті інших ДТП.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача виходячи із дати ДТП - 30.06.2015 р. в результаті якої позивачу завдані збитки, із дати визначення вартості матеріального збитку - 07.07.2015 р., із довідки ДАІ від 30.06.2015 р. із зазначенням отриманих автомобілем позивача ушкоджень тв. Із звіту про визначення вартості матеріального збитку у якому визначався збиток саме за такими ушкодженнями. Тобто, суд вважає, що участь автомобіля позивача у ДТП 09.12.2013 р. без даних про отримані автомобілем ушкодження, проведені ремонтні роботи а також зазначене вище не впливають на розмір матеріального збитку, отриманого позивачем у результаті ДТП 30.06.2015 р. А факт участі автомобіля позивача у ДТП 21.10.2015 р. та 02.07.2016 р. до даної справи не відноситься, оскільки розмір збитку отриманого 30.06.2015 р. оцінений 07.07.2015 р.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, не зважаючи на те, що автомобіль «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, на праві власності належить ОСОБА_5, майнову шкоду повинен відшкодувати винуватець ДТП, тобто ОСОБА_3, крім того, як з'ясовано в судовому засіданні, цивільна відповідальність на даний автомобіль не була належним чином застрахована.

Вартість матеріального збитку суд визначає за визначеного вартістю відповідно до вищезазначеного звіту і у грошовій одиниці - гривні без переводу у іноземну валюту.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Позивач моральну шкоду обґрунтовує тим, що відповідач має компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу та його родинні та витрати, пов'язанні з відновленням психічного стану позивача, розмір душевних страждань позивача і страждань родини, в сумі 15 000 грн.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву в частині стягнення матеріальної шкоди необхідно задовольнити, а в частині стягнення моральної шкоди - частково в сумі 5000 грн., що відповідатиме принципу розумності та справедливості, крім того з відповідача підлягає стягнення 800,00 грн. як компенсація за проведення звіту з визначення вартості матеріального збитку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 551,20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ПрАТ «Український страховий дім», Моторне (транспортне) бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання, реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) 43 001,81 грн. за завдану майнову шкоду, 800,00 грн. як компенсацію за проведення звіту з визначення вартості матеріального збитку, 5000,00 грн. моральної шкоди, а також 551,20 грн. і 320,00 грн. судового збору.

У задоволенні вимог у іншому розмірі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Ю. Миколаєць