АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/7787/2017 Головуючий у1-й інстанції - Вовк Є.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Панченка М.М.,

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє за дорученням ОСОБА_3, на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що від шлюбу з ОСОБА_3 має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в її вихованні.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого2017року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в сумі 2000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 липня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року залишено без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Скаржник послався на те, що судом першої інстанції в порушення ст. 182 СК України не досліджено питання майнового стану відповідача, стану здоров'я останнього, а також не встановлено, чи перебувають на утриманні відповідача інші особи.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., пояснення осіб, що з'явились до суду, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 2004 року.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Судом також встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що відповідач не має регулярного доходу та не надає належної матеріальної допомоги малолітньому синові.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст.182 СКУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись вказаними правовими нормами, судом першої інстанції ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання малолітньої дитини.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та не має регулярного доходу, у зв'язку з чим суд правомірно допустив стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

При цьому, судом дотримано положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Вимагаючи скасування рішення суду, скаржник належним чином не аргументує власну позицію та не наводить правових підстав для такої зміни. Так, відповідачем не зазначено обставин, які свідчать про те, що указаний розмір аліментів є завищеним, необґрунтованим, а також непосильним для сплати, з огляду на матеріальний стан платника аліментів.

Відповідач є фізично здоровою людиною і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання своєї малолітньої дитини.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції в порушення ст. 182 СК України не досліджено питання майнового стану відповідача, стану здоров'я останнього, а також не встановлено, чи перебувають на утриманні відповідача інші особи, не може бути прийняте колегією суддів до уваги, оскільки відповідачем не надано суду жодного документу, який свідчив би про те, що, враховуючи матеріальний стан відповідача, стан його здоров'я та інші істотні обставини, ОСОБА_3 не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України, Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено на повно з'ясованих обставинах з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за дорученням ОСОБА_3, відхилити, а заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: