Справа № 590/570/17
Провадження № 2/590/179/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді Сатарової О.В.

за участю: секретаря Данченко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 06.06.2017 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач з січня 2016 року проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. З моменту припинення шлюбу 20 січня 2017 року відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини відповідно до ст.180 СК України, не здійснює участі у вихованні дитини, не проявляє інтересу до спілкування, матеріальну допомогу на дитину не надає /за винятком 300,00 грн., надісланих на банківську картку/. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог також вказує, що дитина має діагноз плоско-вальгусні стопи, та потребує значних матеріальних витрат для підтримання її здоровя.

Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/2 частини його доходів, але не нижче 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Аліменти просить стягнути з відповідача з моменту розлучення 20 січня 2017 року, так як відповідач не надав матеріальної допомоги дитині за цей період /окрім 300,00 грн./.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача за довіреністю від 08.06.2017 року ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути аліменти з відповідача за минулий час, а саме з часу розірвання шлюбу, оскільки він допомоги на дитину ніякої не надає, дитина потребує додаткових витрат в звязку хворобою, навчанням та розвитком.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував стосовно стягнення з нього аліментів на утримання його дитини, проте позовні вимоги визнав частково, а саме не згоден з розміром та строком стягнення, подавши письмові заперечення. Вважає, що стягнення аліментів з нього в розмірі, заявленому позивачем, поставить його в дуже скрутне становище.

Суд, оголосивши заяву позивача, розглянувши докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної ради України № 789- XII від 27.02.1991 року, держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів із відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 20.01.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві розірвано, рішення суду набрало законної сили 31.01.2017 року /а.с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про народження /а.с.5/ ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_3, яка народилася 07.07.2014 року.

Відповідно довідки, виданої Свеською селищною радою Сумської області від 30.05.2017 року №4728, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із донькою ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 має захворювання: Плоско-вальгусні стопи /а.с.7/. Витрати, які позивачка може нести на лікування доньки ОСОБА_3 можуть бути стягнуті як додаткові витрати на лікування дитини в силу ст.185 СК України.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до розяснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Позивач працює у Київському національному лінгвістичному університеті з 04.04.2017 року по теперішній час на посаді викладача кафедри іноземних мов, загальна сума доходу за період з 3 квітня 2017 року по 31 травня 2017 року становить 8 928 грн. 00 коп.

Відповідач працює оператором заправних станцій ТОВ «Альянс Холдинг», за період з березня 2017 року по травень 2017 року ним було отримано 9 105,53 грн. заробітної плати.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тобто обидва батька повинні нести витрати по утриманню дітей. Враховуючи матеріальний стан обох батьків, стан здоровя дитини, а також те, що позивачка не довела позовні вимоги про розмір аліментів: в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - суд вважає за необхідне позов задовольнити частково в силу ст. 182 СК України та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку /доходу/.

Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий час, починаючи з моменту розірвання шлюбу 20 січня 2017 року /дата рішення суду/, виходячи із того, що позивач у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. В судовому засіданні не було доведено винного поводження відповідача, що знаходило свій прояв в ухиленні від сплати аліментів на дитину. В той же час доводи представника позивача про те, що відповідач не надавав матеріального утримання на дитину, не стверджується жодними доказами. Посилання тільки на надані суду банківську довідку по рахунках та виписку по картці/рахунку /а.с.10-19/ без врахування вимог закону не можна вважати достатнім, належним, безспірним доказом. А тому дана вимога є безпідставною.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60-61, 88, 174, 212, 214-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь матері ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2017 року і до повноліття дитини, а саме до 07.07.2032 року.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в межах суми стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (Шістсот сорок грн. 00 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.07.2017 року.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_5