ухвала

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М., Кузнєцова В.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року,

встановила:

У березні 2013 року Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд» (далі - ТОВ «Аляска Трейд»), ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛД» (далі - ТОВ «Аляска ЛД»), в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 31 жовтня 2007 року № 2007-112/DC в сумі 96 802 339 грн 53 коп., з яких: 75 169 023 грн 21 коп. - строкової заборгованості зі сплати кредиту, 8 490 717 грн 56 коп. - простроченої заборгованості зі сплати процентів, 13 070 059 грн 93 коп. - строкової заборгованості зі сплати процентів та 72 538 грн 83 коп. - нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 31 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» (далі - ТОВ «БМ Банк»), правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та ТОВ «Аляска Трейд» укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2007-112/DC, за умовами якого, з урахуванням змін та доповнень, позивач надав TOB «Аляска Трейд» грошові кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в доларах США та в гривнях окремими частинами (траншами) в безготівковому порядку для ведення поточної діяльності та з метою здійснення розрахунків за акредитивом зі сплатою 15 % річних за кошти, одержані в доларах США, 24 % річних за кошти, одержані в гривні, та 6 % річних за забезпечення випуску акредитивів за кредитом в доларах США з кінцевим строком повернення до 30 листопада 2009 року.

Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ТОВ «Аляска ЛД» було укладено договори поруки № № 112-2007/DC-3, 112-2007/DC-4 та 112-2007/DC-2, відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань, що виникли із кредитного договору та додаткових угод до нього.

Позивач вказав, що відповідачами умови кредитного договору та договору поруки належним чином не виконувалися, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 96 802 339 грн 53 коп., яку банк просив солідарно стягнути з відповідачів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2013 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 13 листопада 2013 року про виправлення описки, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва 09 жовтня 2013 року, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2014 року,закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 2007-112/DC за період з 10 червня 2010 року по 28 квітня 2011 року в редакції додаткового договору від 28 квітня 2011 року № 9 на загальну суму 43 443 165 грн 29 коп. та 4 031 760,03 дол. США.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року позов ПАТ «БМ Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Аляска Трейд», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ «Аляска ЛД» на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року № 2007-112/DC зі змінами та доповненнями у розмірі 969 163,64 доларів США та 13 386 791 грн 35 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ «БМ Банк».

Стягнуто з ТОВ «Аляска Трейд» на користь ПАТ «БМ Банк» 969 163,64 доларів США та 13 386 791 грн 35 коп. заборгованості за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року № 2007-112/DC.

Стягнуто з ОСОБА_6, як солідарного з ТОВ «Аляска Трейд» боржника, на користь ПАТ «БМ Банк» 969 163,64 доларів США та 13 386 791 грн 35 коп. заборгованості за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року № 2007-112/DC.

Стягнуто з ОСОБА_7, як солідарного з ТОВ «Аляска Трейд» боржника, на користь ПАТ «БМ Банк» 969 163,64 доларів США та 13 386 791 грн 35 коп. заборгованості за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року № 2007-112/DC.

Стягнуто з ТОВ «Аляска ЛД», як солідарного з ТОВ «Аляска Трейд» боржника, на користь ПАТ «БМ Банк» 969 163,64 доларів США та 13 386 791 грн 35 коп. заборгованості за кредитним договором від 31 жовтня 2007 року № 2007-112/DC.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року позовну заяву ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «Аляска Трейд», ТОВ «Аляска ЛД», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості в частині вимог про стягнення заборгованості з ТОВ «Аляска ЛД» залишено без розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 10 червня 2010 по 28 квітня 2011 року в редакції додаткового договору № 9 від 28 квітня 2011 року в частині суми заборгованості у розмірі 42 943 165,29 грн та 4 031 760,03 доларів США закрито.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд», ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд» на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 187 632 грн 01 коп. та 1 068 529 доларів США 35 центів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд» на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» у відшкодування судових витрат суму судового збору в розмірі 3 441 грн 00 коп.

В іншій частині вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

Провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска Трейд» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за договором № 2007-112/DC відновлюваної кредитної лінії від 31 жовтня 2007 року в сумі 15 187 632 гривні 01 коп. та 1 068 529 доларів США 35 центів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за договором № 2007-112/DC відновлюваної кредитної лінії від 31 жовтня 2007 року в сумі 15 187 632 гривні 01 коп. та 1 068 529 доларів США 35 центів.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що боржник належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, тому саме з нього підлягає стягненню заборгованість.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відносно поручителів за вищезгаданим кредитним договором, суд першої інстанції вважав, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припинена.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове закриття провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «Аляска Трейд» про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення заборгованості з поручителів, апеляційний суд виходив з того, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, а також з того, що порука не припинена.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 31 жовтня 2007 року між ТОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ БАНК», та ТОВ «Аляска Трейд» укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 2007-112/DC, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткових договорів від 30 квітня 2008 року № 1, від 03 червня 2008 року № 2, від 23 червня 2008 року № 3, від 10 вересня 2008 року № 3-1, від 16 вересня 2008 року № 4, від 31 жовтня 2008 року № 5, від 15 січня 2009 року № 6, від 30 грудня 2008 року № 6/1, від 21 квітня 2009 року № 7, від 02 листопада 2009 року № 8, позивач зобов'язався надати TOB«Аляска Трейд» грошові кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в доларах США та в гривнях окремим частинами (траншами) в безготівковому порядку для ведення поточної діяльності та з метою здійснення розрахунків за акредитивом, а TOB «Аляска Трейд» зобов'язалось отримати кошти, належним чином використати їх зі сплатою 15 % річних за кошти, одержані в доларах США, 24 % річних за кошти, одержані в гривні, та 6 % річних за забезпечення випуску акредитивів за кредитом в доларах США з кінцевим строком повернення до 30 листопада 2009 року.

У подальшому до кредитного договору було укладено додатковий договір від 29 липня 2011 року № 10, за умовами якого встановлено, що ТОВ «Аляска Трейд» зобов'язується сплачувати позивачу проценти, нараховані за період з 29 квітня по 25 листопада 2011 року кожного місяця в розмірі 30 % від нарахованої суми процентів, іншу частину процентів, що залишилась несплаченою, ТОВ «Аляска Трейд» мало погашати згідно з погодженим графіком до березня 2014 року. Також ТОВ «Аляска Трейд» зобов'язалось протягом 11 місяців, починаючи з 28 квітня 2011 року, погасити заборгованість за кредитом у сумі не менше 1 000 000 грн 00 коп.

30 березня 2012 року між позивачем та ТОВ «Аляска Трейд» було укладено додатковий договір № 11 до кредитного договору, умовами якого погоджено, що ТОВ «Аляска Трейд» сплачує позивачу проценти, нараховані за період з 26 листопада 2011 року по 25 березня 2012 року, в строк до 10 травня 2012 року.

11 травня 2012 року між позивачем та ТОВ «Аляска Трейд» було укладено додатковий договір № 12 до кредитного договору, умовами якого погоджено, що ТОВ «Аляска Трейд» сплачує позивачу проценти, нараховані за період з 26 листопада 2011 року по 25 липня 2012 року, в строк до 31 грудня 2012 року.

28 вересня 2012 року між позивачем та ТОВ «Аляска Трейд» було укладено додатковий договір № 13 до кредитного договору, умовами якого погоджено, що останній сплачує позивачу проценти, нараховані за період з 26 листопада 2011 року по 25 грудня 2012 року, в строк до 28 лютого 2013 року.

Також, як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 31 жовтня 2007 року позивачем були укладені договори поруки з ОСОБА_6 № 112-2007/DC-2, з ОСОБА_7 № 112-2007/DC-4 та з Товариством з обмеженою відповідальністю «Липова Долина», правонаступником якого є ТОВ «Аляска ЛД», № 112-2007/DC-2, відповідно до умов яких, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими договорами від 28 квітня 2011 року № 1, поручителі поручилися перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, та у разі порушення боржником зобов'язання за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань у ТОВ «Аляска Трейд» утворилася заборгованість, яка за розрахунком банку становить 5 000 923,67 доларів США та 56 829 956 грн 64 коп. та складається з заборгованості в доларах США: 4 031 760,03 доларів США - сума строкової заборгованості зі сплати кредиту; 359 050,85 доларів США - сума простроченої заборгованості зі сплати процентів; 608 786,31 доларів США - сума строкової заборгованості зі сплати процентів; 1 326,48 доларів США - сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості; та заборгованості в гривні: 42 943 165 грн 29 коп. - сума строкової заборгованості зі сплати кредиту; 5 620 824 грн 12 коп. - сума простроченої заборгованості зі сплати процентів; 8 204 030 грн 95 коп. - сума строкової заборгованості зі сплати процентів; 61 936 грн 28 коп. - сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що відповідач, який добровільно погодився на умови кредитного договору повинен їх виконувати.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Таким чином, договір поруки є таким способом забезпечення виконання зобов'язання, який полягає у залученні третьої особи - поручителя до основного зобов'язання, яке виникло між боржником та кредитором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. п. 3.1 договорів поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором та відповідає перед банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Аляска Трейд» належним чином умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 29 січня 2015 року утворилася заборгованість, яка складає 58 130 797,30 грн та 5 100 289,38 доларів США відповідно до розрахунку заборгованості.

Також матеріали справи свідчать про те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року провадження у справі за вищезгаданим позовом в частині суми заборгованості у розмірі 42 943 165 грн 29 коп. та 4 031 760,03 доларів США закрито, вищезгадана ухвала суду першої інстанції не оскаржувалася сторонами у справі, в зв'язку з чим набрала законної сили.

Таким чином, сума заборгованості за вказаним кредитом становить 15 187 632,01 грн та 1 068 529,35 дол. США.

При цьому, відповідачі жодного разу не спростовували в суді розмір вищезгаданої заборгованості та не наводили свої розрахунки, не оскаржували ухвалу суду щодо закриття провадження у справі, яка набрала законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що з поручителів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає стягненню кредитна заборгованість у вищевказаній сумі.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-68цс11 умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання зобов'язань за кредитним договором не може вважатись встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Матеріали справи свідчать, що 28 вересня 2012 до кредитного договору між боржником та позичальником було укладено додатковий договір № 13, відповідно до умов якого, зокрема, прострочену заборгованість за кредитом у сумі 500 000 грн визнано строковою і встановлено строк погашення до 31 березня 2016 року. Також матеріали справи свідчать, що про продовження терміну дії вищезгаданого договору було відомо поручителям.

ПАТ «БМ Банк» з відповідним позовом до суду звернулося 25 березня 2013 року, коли дія кредитного договору не припинилася та після пред'явлення банком вимог до поручителів про дострокове повернення кредиту (07 березня 2013 року) й подачею позову 6 місяців не пройшло, а тому відсутні правові підстави для визнання поруки такою, що припинена.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов'язання крім іншого припиняється й ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Оскільки з огляду на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, то в разі припинення юридичної особи - боржника у зв'язку з визнанням її банкрутом, зобов'язання поручителя за кредитним договором припиняється.

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-172цс15.

Таким чином, так як банк звернувся до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості до ліквідації боржника (ТОВ «Аляска Трейд»), банк реалізував своє право на стягнення з поручителя заборгованості.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків апеляційного суду, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко В.О. Кузнєцов О.М. Ситнік О.В. Ступак