АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3611/17 Справа № 185/9852/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн., посилаючись на те, що з 1999 року вона неодноразово зверталась до державних органів соціального захисту населення, в тому числі і до відповідача, з приводу призначення їй пенсії, як державному службовцю і тільки після винесення постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року її права були поновлені, визнані дії відповідача в призначенні пенсії державного службовця протиправними та зобовязано відповідача нарахувати та сплачувати позивачу пенсію державного службовця з дня подання заяви про призначення пенсії державного службовця з 29 червня 1999 року, безстроково. Внаслідок протиправних дій відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях і переживаннях. Тривалий час вона знаходилась в стані сильного нервового стресу, так як вимушена була в судових інстанціях доводити свої порушені права, тоді як є людиною похилого віку та має хворобливий стан. Спричинену моральну шкоду вона оцінює в 150 000,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; стягнено з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області (нині Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії щодо призначення пенсії державного службовця задоволено.

Визнані дії Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області в призначенні пенсії державного службовця протиправними та зобовязано відповідача нарахувати та сплачувати позивачу пенсію державного службовця з дня подання заяви про призначення пенсії державного службовця з 29 червня 1999 року, безстроково.

Відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року вищезазначена постанова суду від 14 грудня 2015 року залишена без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги міськрайонний суд виходив з того, що з урахуванням конкретних обставин справи, глибини та тяжкості моральних страждань позивача, наслідків протиправних дій відповідача, суд вважає, що належною компенсацією моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача є сума 1 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно із ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як вбачається з постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року, позивачка 29 червня 1999 року звернулася до Управління праці та соціального захисту населення в м. Павлограді із заявою про призначення їй пенсії державного службовця, проте вказане управління відмовило позивачці у призначенні цієї пенсії, що потягло за собою порушення прав позивачки, яка з 1999 року по 2015 рік неодноразово зверталася як до суду так і до відповідача з приводу вирішення питання про призначення їй пенсії державного службовця.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України підставою для застосування відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1174 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, яка виявилась саме в відмові позивачці відповідачем у призначенні пенсії державного службовця, що встановлено судовим рішенням.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував розяснення надані у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, справедливості та розумності.

Наведені в апеляційних скаргах доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обовязки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у звязку з чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_3