Справа № 136/811/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про скасування рішення та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 року 17 сесія 7 скликання Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі відповідач) розглянувши заяву позивачів від 11.04.2017 року про погодження меж земельних ділянок із суміжним землекористувачем, прийняла рішення про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Вказане рішення позивачі вважають незаконним, оскільки земельні ділянки на які позивачі отримали дозвіл на розроблення проекту землеустрою виділяються із земель державної власності сільськогосподарського призначення, а тому погодження органу місцевого самоврядування передбачається тільки на ОСОБА_27 приймання-передачі межових знаків на зберігання у відповідності до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 "Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками". Запроектовані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Приборівка Липовецького району Вінницької області, а тому погодження проекту землеустрою є компетенцією Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а не органу місцевого самоврядування. Оскільки Приборівська сільська рада вийшла за межі наданих повноважень, з метою відновлення своїх прав позивачі просять суд визнати незаконним рішення 17 сесії 7 скликання Приборівської сільської ради від 18.04.2017 року "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність групі громадян (28 чоловік) для ведення особистого селянського господарства з земель державної власності сільськогосподарського призначення" та скасувати його, а також зобовязати орган місцевого самоврядування повторно розглянути заяву позивачів від 11.04.2017 року щодо погодження меж суміжних землекористувачів, актів розподілу земельних ділянок між громадянами на території Приборівської сільської ради та актів прийому-передачі межових знаків на зберігання з урахуванням висновків суду.

В судовому засіданні представник позивачів просив суд позов задовольнити.

Представник Приборівської сільської ради просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях. В судовому засіданні представник також зазначив, що при надання позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою, в порушення рішення колегії Департаменту землеустрою від 08.10.2014 року № 37732/0/1-14, яким передбачено обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, не було враховую інтереси територіальної громади, оскільки вказані землі є єдиними на території сільської ради, які можна було б використовувати для передачі під будівництво відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 11.04.2017 року позивачі звернулись до сільського голови с. Приборівка Липовецького району Вінницької області ОСОБА_27 із заявою про погодження меж земельних ділянок із суміжним землекористувачем.

18.04.2017 року розглянувши вищевказану заяву позивачів, 17 сесія 7 скликання Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області прийняла рішення "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність групі громадян (28 чоловік) для ведення особистого селянського господарства з земель державної власності сільськогосподарського призначення", яким відмовила в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Вказане рішення позивачі вважають незаконним, оскільки запроектовані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Приборівка Липовецького району Вінницької області, а тому погодження проекту землеустрою є компетенцією Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а не органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 6 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України.

Статтею 1861 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Враховуючи те, що запроектовані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Приборівка Липовецького району Вінницької області, погодження проекту землеустрою є компетенцією Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а не органу місцевого самоврядування.

З зазначеного слідує, що Приборівська сільська рада вирішуючи питання про погодження позивачам проекту землеустрою вийшла за межі повноважень встановлених законом. Оскільки рішення 17 сесії 7 скликання Приборівської сільської ради від 18.04.2017 року не призводить до виникнення, зміни або припинення прав позивачів, тобто юридичних наслідків, суд, керуючись ч.1 статті 3 ЦПК України, ч.1 статті 15 ЦК України, дійшов висновку про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 12 ЦК України унормовано, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Загальні правила про виконання цивільних обов'язків, в якій містяться положення про межі виконання та підстави звільнення від таких обов'язків, унормовані статтею 14 ЦК України.

Під цивільним обов'язком розуміється вимога від суб'єкта цивільного права певних дій (або невиконання дій), забезпечена можливістю правового спонукання до належної поведінки. Зміст цивільного обов'язку становлять такі вимоги: поведінка зобов'язаної особи визначена вимогами норми права; поведінка зобов'язаної особи визначена вимогами уповноважених осіб; поведінка зобов'язаної особи у випадку невиконання цивільного обов'язку забезпечується вимогою (рішенням) суду виконати цей обов'язок.

За приписами частини 2 статті 14 ЦК України особа не може бути примушена до дії, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій" межування земель - це комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних утворень, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі, орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка. Погодження меж земельної ділянки полягає у тому, щоб суміжному землекористувачеві було запропоновано підписати відповідний акт.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначений Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 "Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками" (далі Наказ № 376).

Пунктом 1.2 Наказу № 376 визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

У відповідності до пункту 3.12 Наказу № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Не погодження меж земельної ділянки є формою реалізації прав відповідача. Тобто, у разі відмови від підписання акта, орган, уповноважений вирішувати питання про надання земельної ділянки, виходить не з самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів такої відмови.

Підписання акта погодження меж самостійного значення не має і воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку. У випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу (акта погодження меж) слід вважати, що погодження меж відбулося. Таким чином відмова відповідача від підписання акта погодження меж земельної ділянки не порушує прав позивачів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобовязання Приборівської сільської ради повторно розглянути заяву позивачів від 11.04.2017 року.

Оскільки позивачі не довели порушення їх прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник