22-ц/775/360/2017(м)
Головуючий 1 інстанції Міхєєв І.М.
Доповідач Принцевська В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого Принцевської В.П.,

суддів Лопатіної М.Ю., Мироненко І.П.

секретар Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 5 квітня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та штрафів, посилаючись на те, що 14.10.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 31.12.2016 року загальна заборгованість відповідача становить 30079,56 гривень, а саме: 1447,80 грн. заборгованість за кредитом; 23123,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1408,55 грн. штраф (процентна складова).

Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 14.10.2010 року в розмірі 30079,56 гривень та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 5 квітня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спірним кредитним договором, що утворилась станом на 31 грудня 2016 року в сумі 16085 гривень 59 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд першої інстанції не повно з»ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив змінити рішення суду першої інстанції в частині зменшення заборгованості по процентам за користування кредитом та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в цій частині позовні вимоги в повному обсязі. В решті частині рішення просили залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідач до суду не з»явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою на підставі вимог ч. 3, ч.4 ст. 76 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Договір є укладеним з моменту передання грошей (ч. 2 ст. 1046 ЦК України) і є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Судом правильно встановлено, що 14.10.2010 року ПАТ «ПриватБанк» уклав з ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором.

Згідно п.2.1.1.2.1. «Умов надання банківських послуг», що діяла станом на жовтень 2010 року (Https:// privatbank.ua/ru/terms/?tree=true8zln=ru), договір між Банком та Клієнтом укладається шляхом підписання Памятки Клієнта/Довідки та Заяви.

Відповідач підтвердив свою згоду з умовами договору кредиту (договору про надання банківських послуг) підписавши 14.10.2010 року Анкету заяву. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договору сторони досягли домовленості щодо майже усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; порядку плати за кредит; відсоткової ставки, порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договір сторони уклали в письмовій формі. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

Судом також правильно встановлено, що ПАТ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором від 14.10.2010 року виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу порушив свої зобовязання перед банком, що не заперечувалось відповідачем під час судового розгляду.

З розрахунку заборгованості наданої позивачем вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 14.10.2010 року, станом на 31.12.2016 року в сумі - 30079,56 гривень, а саме: 1447,80 грн. заборгованість за кредитом; 23123,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1408,55 грн. штраф (процентна складова).

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є обгрунтованими.

Відповідно до ч.1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п.2.1.1.12.6. «Умов надання банківських послуг», на боргові зобов'язання за Кредитом і ОСОБА_2 нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для преміальних карт Platinum, МС World Elite і VISA Infinite).

Зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною, як розяснено в листі НБУ від 27 лютого № 18-311/878-3001 щодо застосування вимог законодавства, що регулює кредитні відносини між банком та його клієнтами.

Це підтверджено і п. 1.1.3.2.4. зазначених «Умов надання банківських послуг», відповідно до яких, ОСОБА_2 має право вносити зміни до Правил, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_2 не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач не був інформований належним чином про збільшення відсотків за спірним договором.

Судом не повно з»ясовано обставини справи, суд не звернув увагу на те, що позивач 31.07.2014 року, 31.08.2014 року та 30.04.2015 року повідомив позичальника про збільшення відсоткової ставки у виписці по рахунку (проценти за використання кредитного ліміту (ставка 2,5 процента в місяць по кредитним операціям до 01.09.2014 року, 2,9 процента по операціям з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року і 3,6 процента по операціям з 1.04.2015 року ), а також шляхом направлення СМС повідомлень на номер мобільного телефону відповідача.

Також суд не звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача із заявою про розірвання спірного договору від 14.10.2010 року, що свідчить про те, що відповідач погодився зі змінами (збільшенням) розміру процентної ставки запропонованої Банком.

Статтею 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права,

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу позивача, рішення суду першої інстанції змінити в частині частині зменшення заборгованості по процентам та визначити новий розмір загальної суми заборгованості. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.10.2010 року, що утворилася станом на 31 грудня 2016 року в розмірі 25271,01 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1447,80 грн., з заборгованості по процентам за користування кредитом 23123,21 грн., з заборгованості за пенею 700 грн.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» в відшкодування судових витрат на оплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою в розмірі 1760 грн.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 5 квітня 2017 року змінити в частині зменшення заборгованості по процентам та визначити новий розмір загальної суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.10.2010 року, що утворилася станом на 31 грудня 2016 року в розмірі 25271,01 (двадцять пять тисяч двісті сімдесят одна грн. 1 копійка), яка складається з заборгованості за кредитом 1447,80 грн. (одна тисяча чотириста сорок сім грн. 80 коп.), з заборгованості по процентам за користування кредитом 23123,21 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять три грн. 21 коп.), з заборгованості за пенею 700 грн. (сімсот грн.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» в відшкодування судових витрат на оплату судового збору при зверненні з апеляційною скаргою в розмірі 1760 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят грн.)

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Судді