Справа № 591/3407/17
Провадження № 6/591/176/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали за поданням державного виконавця Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, субєкт подання просить обмежити виїзд боржника за кордон до повного виконання судового рішення.

Державний виконавець в судовому засідання подання підтримав.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши подання державного виконавця та подані державним виконавцем докази, матеріали виконавчого провадження, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за судовим рішенням від 19.12.20007 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

По виконанню зазначеного судового рішення державним виконавцем 06.10.2011 року відкрите виконавче провадження ВП№29513139.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачена можливість тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень і вирішується це питання судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження боржник у праві виїзду за кордон, державний виконавець обґрунтовував вимоги наявністю заборгованості по виконавчому документу, невиконанням рішення в добровільному порядку, відсутністю боржника за зареєстрованим місцем проживання та неможливістю встановити місце знаходження боржника. Разом з цим ці доводи не є достатнім підтвердженням факту ухилення від виконання рішення.

В поданні державного виконавця відсутні посилання на обставини, які б свідчили про будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання рішення суду при наявності реальної можливості виконати рішення суду.

За даних обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання державного виконавця за його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 209 210, 373, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання за його необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня її оголошення апеляційної скарги.

Суддя