Справа № 310/768/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначив, що він є власником квартири №15 по вул. Італійській (Дюміна),96 в м. Бердянську. У будинку залишилась зареєстрована попередній власник ОСОБА_2, яка зобовязалась після укладення договору купівлі-продажу знятися з реєстрації, але не виконала їх, так як виїхала на інше місце проживання і з реєстрації за попереднім місцем проживання до теперішнього часу не знялась. ОСОБА_2 в будинку не проживає, особистого майна в будинку не зберігає, комунальні послуги не оплачує, чим чинить йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном. Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №15 по вул. Італійській (Дюміна),96 в м. Бердянську Запорізької області.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, направив суду телеграму про розгляд справи в його відсутності.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.2016 року ОСОБА_1 належить на праві власності квартира №15 по вул. Італійській (колишня назва Дюміна),96 в м. Бердянську (а.с.6).

Згідно повідомлення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.02.2017 року відповідач зареєстрований у спірному житловому приміщенні (а.с.20).

Факт порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав підтверджується довідкою ОСББ «Гостинний двір 96»(а.с.9).

Таким чином, судом встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності на квартиру №15 по вул. Італійській (Дюміна),96 в м. Бердянську Запорізької області, а відповідач робить йому перешкоди у здійсненні прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №15 по вул. Італійській (Дюміна),96 в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя