РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27 червня 2017 року м. Кремінна

Справа № 414/680/17

Провадження № 2/414/225/2017

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

при секретарі Бутилкіной Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої посилається на те, що, відповідно до укладеного договору №б/н від 21.06.2011 року, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість перед позивачем в сумі 49 185,41 грн., яка складається з 3 990,37 грн. заборгованості за кредитом, 39 276,69 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 100,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00грн. (фіксована частина) штрафу, 2 318,35 грн. штрафу (процентна складова), а тому просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати у сумі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення.

27 червня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 було заповнено анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку з зазначенням загальної інформації про особу (а.с.7) та ознайомлено з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с. 8), відповідно до якої, пільговий період складає 30 днів (нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних), базова % ставка складає 3% на місяць (нараховується на залишок заборгованості).

21 червня 2011 року ОСОБА_2 надала позивачу додаткову інформацію (обовязкову для заповнення для отримання кредиту/ кредитної картки) у якій зазначена загальна інформація про особу, бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою не зазначено (а.с. 6).

Відповідно до п.1.1.1.33. витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, заява анкета про надання послуг звернення клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цим Умов та Правил.

Згідно до п.1.1.1.45 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, обумовлений в договорі, на умовах платності та поворотності.

Як вбачається з п.1.1.1.76 зазначених Умов та Правил, розрахунковий документ це документ за операціями, виконаними а допомогою платіжної карти (сліп, квитанція торгівельного терміналу), або інший документ, у відповідності до чинного законодавства України, яким підтверджується здійснення операції з використанням карти.

Пунктом 1.1.1.46 Умов та Правил встановлено, що кредитна картка це платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом.

Як вбачається зі ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржника) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зі статті ст. 536 ЦК України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Ч. 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Нормами ч.ч. 2,3 ст. 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В своєму позові ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що 21 червня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 4000 грн. При цьому в документах міститься розрахунок за 2007 2009 роки та з 21.06.2011 року по 31.11.2016 року (а.с. 9).

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, кредитний ліміт надається клієнту банку саме шляхом його встановлення у погодженому розмірі на відповідну кредитну картку надану особі в користування. Однак позивачем не надано суду жодних доказів того, що кредитна картка з відповідними ідентифікуючими ознаками була видана позивачем ОСОБА_2

Позивачем доказів на підтвердження подовження строку дії кредитної картки, наявності строку надання кредитних коштів відповідачу, кінцевого термін нарахування відсотків та неустойки суду не надано. З наданих позивачем копії документів взагалі не вбачається тих обставин, на які він посилається у позові.

Також позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження розміру кредитного ліміту (кредиту) наданого відповідачу по справі. Заява анкета відповідача, копія якої надана до справи, не містить у собі навіть суми бажаного кредитного ліміту. Будь які інші документи, у тому числі договір на який міститься посилання в п.1.1.1.45 Умов та Правил, суду позивачем не надані. Чи подовжувалися строки повернення кредитних коштів, на який строк вони видані з наданих документів не вбачається. Відсутні будь-які документи, що б підтверджували звернення позивача до відповідача з вимогою про виплату кредитних коштів.

Більш того, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно з Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 2 грудня 2015 року № 1275-р с. Новокраснянка Кремінського району Луганської області відноситься до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. З огляду на зазначене, пеня, яка нарахована з 14 квітня 2014 року по 30 листопада 2016 року нарахована необґрунтовано.

Суд звертає увагу позивача, що тіло кредиту 4000 грн., кінцева сума стягнення 49185,41 грн., проте не вбачається обґрунтованої доказової бази на підтвердження стягнення такої суми.

Зважаючи на викладену вище норму права і Умови та правила надання кредиту, зобовязанню позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів кореспондує зобовязання банка надати відповідні кошти (кредит) позичальнику. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних доказів надання відповідних грошових коштів (кредиту) відповідачу по справі. Доказів на підтвердження погодження сторонами строку повернення кредитних коштів, зокрема і строку дії кредитної картки, позивачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. А тому не підлягає задоволенню сума документально підтверджених понесених судових витрат у сумі 1600 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 536, 549, 550, 551, 625, 651, 1054, 1056-1 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 224-233, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі проголошення вступної та резолютивної частини строк оскарження відраховується з моменту отримання копії повного тексту судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кремінський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 30 червня 2017 року.

Суддя: І.О. Тесленко