У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В. О., Ізмайлової Т. Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсними прилюдних торгів та викуп частки квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця та визнання недійсними прилюдних електронних торгів.

В обгрунтування позову посилався на те, що на виконанні у державного виконавця Задорожної А. М. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 27 лютого 2012 року № 4661 про опис і накладення арешту на ј частки квартири АДРЕСА_1, яка належить його дочці ОСОБА_6 Стягувачем у виконавчому провадженні є ОСОБА_7

Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності йому, дружині, онукові, дочці ОСОБА_6, по ј частці кожному.

Незважаючи на його неодноразові звернення та скарги, державний виконавець не звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника, з порушенням вимог закону передав документи на проведення прилюдних торгів, які відбулися 19 січня 2015 року, переможцем торгів став ОСОБА_4, який придбав ј частини квартири.

Посилався на те, що квартира є неподільною, неможливе спільне проживання та користування майном з набувачем ОСОБА_4

Посилаючись на неправомірність дій державного виконавця просив визнати електронні торги недійсними, дозволити йому та членам його родини викупити частку квартири.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що на виконанні в Другому міському відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 4661 виданого 27 липня 2012 року приватним нотаріусом про стягнення з боржника ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 80 000 грн., виконавчого листа від 27 грудня 2013 року № 686/314/13 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 101 695 грн 48 коп., судового наказу від 26 серпня 2014 року № 686/15979/14ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь «Південно-Західні тепломережі» 1 777 грн 73 коп., наказу № 924/193/15 від 24 березня 2015 року виданого Господарським судом Хмельницької області про стягнення з ФОП ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» коштів в розмірі 63825 грн 15 коп., а всього на суму 247 298 грн 36 коп.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6

28 березня 2014 року державним виконавцем описано і накладено арешт на ј частини вказаної квартири, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1

09 січня 2015 року проведено електронні торги з реалізації ј частини квартири, переможцем яких став ОСОБА_4 і останнім отримано свідоцтво про придбання нерухомого майна, проведена відповідна державна реєстрація прав власності на майно.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця є правомірними і не свідчать про порушення прав позивача. Прилюдні торги з реалізації ј частки квартири проведено відповідно до вимог закону, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання результатів прилюдних торгів недійсними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що будь-яких вимог до власника нерухомого майна ОСОБА_4 позивач не пред'являв, а реалізація нерухомого майна та набуття на нього права власності внаслідок проведених прилюдних електронних торгів є цивільно-правовою угодою, недійсність якої може бути визнана судом відповідно до передбачених законом підстав.

При цьому, суд першої інстанції вирішуючи спір, який стосується прав та обов'язків власника нерухомого майна ОСОБА_4, не вирішив питання про його залучення до участі у справу як співвідповідача.

Крім цього, не залучив до участі у справу в якості відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, який є організатором електронних торгів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучення до участі у справу належних відповідачів, вимоги до яких позивачем не пред'явлено, суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку про скасування судового рішення та відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова