АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/204/17 Головуючий суддя І інстанції Попрас В. О.
Провадження № 22-ц/790/4019/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання відмови в допуску роботи на умовах неповного робочого дня без переривання відпустки незаконною,-

В С Т А Н О В И Л А :

У cічні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він працює в ПАТ «Харківміськгаз» на посаді інженера (з організації керування виробництвом) у відділі капітального будівництва (на далі ВКБ), з 30 жовтня 2015 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. 04 січня 2016 року подав заяву про вихід на роботу на умовах неповного робочого дня без переривання відпустки по догляду за дитиною до 3 років, але отримав відмову в допуску до роботи. З 21 грудня 2016 року ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду та не досягла віку 6 років. 03 січня 2017 року вийшов на роботу на умовах неповного робочого часу без переривання відпустки по догляду за дитиною, але отримав відмову в допуску до роботи з мотивів скорочення його посади та виведення посади з штатного розкладу ВКБ з 02 листопаду 2015 року відповідно наказу №14/08шр від 01.10.2015 р. на виконання наказу № 303 від 02.09.2015 р. та ліквідацією відділу ВКБ з усім штатом працівників з 01.10.2016 р. за рішенням наглядової ради ПАТ «Харківміськгаз» від 30.06.2016 р. відповідно наказу № 224 від 06.07.2016 р.

Позивач зазначає, що в період його відпустки, відбулось скорочення посади та ліквідація відділу, в якому він працював, що є порушенням ч.3 ст.2 Закону України «Про відпустки», якою гарантоване збереження на період відпустки місця роботи (посади). Позивач вказує, що ліквідація відділу ВКБ з усім штатом працівників з 01.10.2016 р. було приховане від нього, що є порушенням процедури скорочення штату працівників, не зважаючи на те, що позивач обліковувався як інженер відділу, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, але тільки ОСОБА_1 не запропонували посади в відділах, які були утворені, зокрема відділів «організації ремонтів» та «інжиніринг». Всі інші працівників ВКБ були працевлаштовані. Позивач вважає, що таким чином, відбулось порушення його трудового права. Не зважаючи на те, що трудовий договір не розірваний, посада позивача ліквідована, відділу, в якому він обліковувався, ліквідовано, до виконання трудових обов'язків позивача не допускають.

Після уточнення позовних вимог позивач просив суд визнати незаконною відмову в допуску та оформленні його на роботу з 03 січня 2017 року на умовах неповного робочого часу без переривання відпустки по догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 600 грн.; зобов'язати відповідача допустити його до роботи та оформленні на роботу на умовах неповного робочого часу без переривання відпустки по догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду на посаді відповідно до умов укладеного трудового договору між позивачем та відповідачем.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий суд дійшов хибного висновку щодо необгрунтованості вимог позивача про визнання відмови в допуску на роботу у звязку з відсутністю (скороченням) посади позивача, всупереч вимогам ст. 21 КЗпП України.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що порушень відповідачем трудових прав позивача не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 03.02.2014 р. позивач ОСОБА_1 працює в ПАТ «Харківміськгаз» інженером з організації керування виробництва.

02.09.2015 р. в звязку із зміною в організації виробництва та праці та з метою оптимізації штатного розпису ПАТ «Харківміськгаз» Головою правління ПАТ «Харківміськгаз» видано наказ №303 від 02.09.2015 р. про скорочення чисельності та штату відділу капітального будівництва, яким скорочено чисельність та штат відділу капітального будівництва на 3 одиниці: інженер з організації керування виробництвом 3.

02.09.2015 р. винесено повідомлення №08/330 про попередження позивача ОСОБА_1 про наступне звільнення на підставі пункту 1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності і штату працівників ПАТ «Харківміськгаз» (наказ від 02.09.2015 р. №303).

07.09.2015 р. позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом №303 від 02.09.2015 р. про скорочення чисельності та штату відділу капітального будівництва, яким скорочено чисельність та штат відділу капітального будівництва на 3 одиниці, проте відмовився від підпису про ознайомлення з наказом №303, що підтверджується актом, складеним працівниками ПАТ «Харківміськгаз» від 07.09.2015 року (а.с. 39).

07.09.2015 р. позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з повідомленням про заплановане вивільнення №08/303 від 02.09.2015 р., проте також відмовився від підпису про ознайомлення та отримання під підпис повідомлення №08/303, що підтверджується актом, складеним працівниками ПАТ «Харківміськгаз» від 07.09.2015 року (а.с. 40).

Наказом № 14/08шр від 01.10.2015 року були внесені зміни до штатного розкладу згідно наказу від 02.09.2015 року № 303, у зв*язку з чим із штатного розпису Відділу капітального будівництва з 02 листопада 2015 року вирішено вивести три штатні одиниці інженера з організації керування виробництвом.

15.10.2015 р. позивачу ОСОБА_1 відповідачем були запропоновані пропозиції щодо працевлаштування у звязку із скороченням чисельності і штату працівників ПАТ «Харківміськгаз» та запропоновані наявні на підприємстві вакансії.

У 16.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Харківміськгаз» із заявою про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років.

Наказом Голови правління ПАТ «Харківміськгаз» № 1025/08 ос від 29.10.2015 року надано ОСОБА_1 відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років з 30.10.2015 року по 13.12.2016 року.

В період з 05.12.2016 р. по 14.12.2016 р. позивачу ОСОБА_1 була надана додаткова оплачувана відпустка для складання сесії як студент 3 курсу заочної форми навчання Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди згідно наказу №1644/08ос від 05.12.2016 р. Голови правління ПАТ «Харківміськгаз».

19.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку.

Наказом Голови правління ПАТ «Харківміськгаз» №1680/08ос від 21.12.2016 року позивачу ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею віку 6 років з 21.12.2016 р. по 14.06.2017 р., на підставі заяви ОСОБА_1

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про бажання вийти на роботу з 03.01.2017 року на умовах неповного робочого часу у період перебування у відпустці по догляду за дитиною.

У звязку з впровадженням змін в організації виробництва і праці, введенням в дію нової організаційної структури, затвердженої протоколом ОСОБА_2 ПАТ «Харківміськгаз» від 30.06.2016 року № 30/06-2016 з 1.10.2016 року відділ капітального будівництва ліквідовано та повторно запропоновано працівникам наявні на підприємстві вакансії для можливості подальшого працевлаштування.

26.12.2016 р. позивач передав відповідачу заяву, в якій вказав, що просить вважати його таким, що приступив до роботи з 03.01.2017 р. на умовах неповного робочого часу у період перебування у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду та не досягла шестирічного віку за медичним висновком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (вивільнення працівників).

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, а згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч. 3ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Позивач наполягає, що його посаду неправомірно скоротили під час перебування його у відпустці.

Дійсно, згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що рішення про скорочення посади, яку обіймав позивач було прийнято до подання ним заяви про надання відпустки, відповідно до наказів № 303 від 02.09.2015 року та № 14/08шр від 01.10.2015 року.

Накази № 303 від 02.09.2015 року та № 14/08шр від 01.10.2015 року незаконними не визнані.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки посада, яку бажає обіймати позивач працюючи на умовах неповного дня скорочена, відділ капітального будівництва, в якому ОСОБА_1 працював, з 01.10.2016 р. ліквідовано відповідними рішеннями ПАТ «Харківміськгаз».

Матеріалами справи підтверджено, що при скороченні ОСОБА_1 пропонувались вакантні посади, однак на такі пропозиції останній не пристав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_3