Справа № 598/308/17
провадження № 2/598/248/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"10" липня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Шевчук Н.П.

з участю представника позивача ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» до ОСОБА_3 про визнання поновленим договору оренди землі,

встановив:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом с/г ТзОВ «Калина-2002» до ОСОБА_3 про визнання поновленим договору оренди землі.

Зокрема, позивач просить визнати поновленим договір оренди землі укладений 09 червня 2006 року між ОСОБА_3 та с/г ТзОВ «Калина-2002».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09 червня 2006 року між ним та відповідачкою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,70 га строком на 10 років. Відповідно до п.8 вказаного договору оренди землі, після закінчення договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 19 квітня 2016 року позивач направляв відповідачці лист-повідомлення про продовження договору оренди з проектом додаткової угоди, які ОСОБА_3 були отримані 22 квітня 2016 року. Однак вона у визначений законом місячний термін не розглянула вказаний лист та додаткову угоду та не повідомила орендаря про прийняте нею рішення. Враховуючи наведене, позивач вважає, що він скористався свом переважним правом на продовження договору оренди, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд в його задоволенні відмовити, оскільки вона жодних листів-повідомлень з проектом додаткової угоди до договору оренди землі не отримувала та у повідомленні про їх отримання не розписувалась.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні докази в межах позовних вимог, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому суд виходив з наступного.

09 червня 2006 року між ОСОБА_3 та сільськогосподарським ТзОВ «Калина-2002» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,70 га строком на 10 років (а.с.7, 8).

Відповідно до п.8 вказаного договору оренди землі, після закінчення договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

19 квітня 2016 року позивач направляв відповідачці лист, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 47 0 (а.с.12).

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Право вибору способу захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами першою-п'ятою ст.33 Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Необхідність дотримання орендарем процедури повідомлення орендодавця про намір реалізувати своє переважне право, шляхом направлення листа-повідомлення з проектом додаткової угоди підтверджується правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 23 березня 2016 року по справі № 6-146цс16.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, як доказ дотримання процедури повідомлення ОСОБА_3 про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди в порядку ч. 1 ст. 33 Закону України Про оренду землі зазначає рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 47 0 та опису до нього.

Відповідно до п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно п. 99 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

При вирішенні питання про належність повідомлення орендаря слід виходити з того, що під письмовим повідомлення слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам в письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15.

Суд критично оцінює, як доказ, на підтвердження отримання ОСОБА_3 листа повідомлення про продовження договору оренди з додатковою угодою, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 47 0 представлене позивачем, оскільки з нього не зрозуміло хто здійснив підпис про їх отримання і в судовому засіданні відповідачка неодноразово стверджувала, що будь-яких листів від позивача не отримувала.

Крім того, на опису вкладення у поштове відправлення, що представлений позивачем, відсутній номер поштового відправлення, який би відповідав номеру на рекомендованому повідомленні, а тому невідомо чи саме цей опис про направлення листа повідомлення про продовження договору оренди з додатковою угодою привязаний до рекомендованого повідомлення про вручення потового відправлення, яке надсилалось відповідачці.

Враховуюючи викладене, суд вважає, що і не настали наслідки, які б мали настати при належному повідомленні у вигляді поновлення договору оренди, а тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено та не представлено належних доказів, що ОСОБА_3 було отримано лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та додаткову угоду до договору оренди землі від 09 червня 2006 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 64, 213-215, 218 ЦПК України, Законом України «Про оренду землі», суд,

вирішив :

В задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» до ОСОБА_3 про визнання поновленим договору оренди землі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Левків