АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Журавська О.В.
№ 22-ц/796/4237/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 754/3423/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарях: Майданець К.В., Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Синявського Олексія Валерійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач в березні 2016 року звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6890,7 доларів США, з яких: 4891,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 1999,36 доларів США - заборгованість за процентами; заборгованість по пені в сумі 69746,96 грн., з якої: 54376,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 15370, 24 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.01.2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 11.09.2008 року по кредиту та процентам в розмірі 6890,70 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 69746,96 грн. та судовий збір в сумі 3748,82 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - СинявськийО.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що надаючи оцінку доводам відповідача ОСОБА_3 про припинення поруки, суд першої інстанції не повинен був приймати їх до уваги.

Зазначає, що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Зазначене положення узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеної за результатом розгляду справи № 6-2662цс15 від 20.04.2016 року.

Підстав для визнання поруки припиненою з урахуванням наведеної вище правової позиції Верховного Суду України банк не вбачає, оскільки вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки банк пред'явив в межах строку дії поруки.

Так, п.1.2.6 кредитного договору №0 встановлено кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості - 11.09.2015 року. Позов до боржника та поручителя банком було пред'явлено в межах шестимісячного строку, після настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору, а саме - 23.02.2016 року.

Таким чином, банк не пропустив строк пред'явлення вимог до відповідача ОСОБА_3

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. А тому відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено,що 11.09.2008 року, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 23496 дол. США, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 14% річних строком до 11.09.2015 року.

11.09.2008 року, в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №228447, за умовами якого останній поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Банк свої зобов'язання щодо надання ОСОБА_2 кредитних коштів виконав в повному обсязі. У свою чергу позичальник умови кредитного договору належним не виконує у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні позову до поручителя ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що порука останнього припинилась згідно ч.4 ст.559 ЦК України, а тому підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_3 відсутні.

Проте, колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема, договорів.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Строк дії договору поруки від 11.09.2008 року не встановлений, договір діє до повного виконання всіх зобов'язань боржника по кредитному договору. Відповідно до п.1.2.6 кредитного договору, кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості 11.09.2015 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 11.09.2015 року сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що боржником ОСОБА_2 останній періодичний платіж по кредитному договору здійснено 18.04.2014 року.

Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постановах від 17.09.2014 року у справі 6-53цс14 та від 29.06.2016 у справі за № 6-272цс16.

Як вбачається з умов кредитного договору, кредит надавався на строк до 11.09.2015 року, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення поруки щодо стягнення заборгованості по щомісячним платежам по тілу кредиту, процентах та пені до серпня 2015 року.

Проте, порука стосовно щомісячних платежів за останній місяць перед закінченням строку дії кредитного договору - вересень 2015 року не є припиненою. А тому ОСОБА_3 повинен нести разом із боржником ОСОБА_2 солідарну відповідальність за погашення цієї заборгованості по кредиту в розмірі 280 доларів США 07 центів, заборгованості по процентам в розмірі 148 доларів США 79 центів, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 4757 грн. та по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1316 грн.

Таким чином, висновок суду про припинення поруки ОСОБА_3 у повному обсязі не ґрунтуються на нормах матеріального права, оскільки підстав для визнання поруки припиненою по щомісячним платежам за останній місяць перед закінченням строку дії кредитного договору - вересень 2015 року колегією суддів не встановлено, а відтак суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позову в частині поручителя.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 з ухваленням в цій частині нового рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості по кредиту в розмірі 280 доларів США 07 центів, заборгованості по процентам в розмірі 148 доларів США 79 центів, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 4757 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1316 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 не оскаржується, тому відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Згідно з частинами 1, 5 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.88 ЦПК колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 259,36 грн. та 258,31 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 544,67 грн.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.01.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судового збору слід змінити, зменшивши його з 3748,82 грн. до 3489, 46 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Синявського ОлексіяВалерійовичазадовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту в розмірі 280 доларів США 07 центів, заборгованість по процентам в розмірі 148 доларів США 79 центів, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 4757 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1316 грн.

В задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_3відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3на корись публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 544 грн. 67 коп.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судового збору змінити, зменшивши його з 3748 грн. 82 коп. до 3489 грн. 46 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішеннянабирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: