Справа № 522/1902/16-ц
Провадження № 2/522/8648/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.

при секретарі - Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» в особі Одеської філії АКІБ «УкрСиббанк», - про визнання договору поруки припиненим»,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача по якому просить визнати припиненим договір поруки від 29 листопада 2007 року № 161579 укладений між Приватним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, за яким ОСОБА_1 зобов'язується перед Приватним акціонерним товариством «УкрСиббанк» відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29 листопада 2007 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 161579 згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язується відповідати перед Банком и за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 0 від 29 листопада 2007 року (далі - Договір поруки).

Але після укладення Договору поруки було встановлено, що є підстави вважати договір поруки № 161579 від 29 листопада 2007 року, за яким ОСОБА_1, поручився за виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 листопада 2007 року - припиненим, і більше того, зобов'язання за Кредитним договором незаконними та протиправними.

29 листопада 2007 року до Кредитного договору була укладена Додаткова угода № (без номеру) до Договору про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до п.1.5. який встановлює фіксовану ставку збільшення процентів за кредитом до 25.8% річних у випадках передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2. кредитного договору. В результаті зазначених змін об'єм відповідальності боржника збільшився, що в свою чергу привело до збільшення об'єму відповідальності поручителя.

Відповідно до п.2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Таким чином позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

Позивач та його представник до суду не з'явились, надавши заяву, згідно якої просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримували у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з'явились, надавши заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованим в зв'язку з чим просить суд відмовити у задоволені у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» (на сьогоднішній день Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 161579 згідно умов якого ОСОБА_1 зобов'язується відповідати перед Банком и за невиконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 0 від 29 листопада 2007 року.

29 листопада 2007 року до Кредитного договору була укладена Додаткова угода № (без номеру) до Договору про надання споживчого кредиту № 0. В пункті І А. Додаткової угоди від 29.11.2007 встановлюється:

«Пункт 3.4. доповнити новим підпунктом 3.4.5. наступного змісту:

«3.4.5. Сплачувати платежі на користь третіх осіб в порядку та на умовах, визначених законодавством України,зокрема Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами

України,в частині оплати нотаріальних дій, Законом України «Про страхування» в частині оплати страхових платежів при укладенні угод страхування, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» в частині оплати послуг суб'єктів оціночної діяльності, Декретом Кабінету Міністрів «Про державне мито» в частині сплати державного мито тощо.»

Пунктом 1.5. Додаткової угоди № (без номеру) від 29.11.2007 встановлюється: «Пункт 5.2. доповнити новим абзацом наступного змісту:

У випадку настання обставин:

-передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної проектної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1. Договору»;

-передбачених піпунктом «в» пункту 5.2. Договору - процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1. Договору.

-передбачених пунктом «г» пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування.

Згідно ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку що твердження позивача, що Додаткова угода № (без номеру) від 29 листопада 2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № 0, яка збільшила об'єм відповідальності Боржника, що в свою чергу привело до збільшення об'єму відповідальності поручителя, є хибним, та таким, що не відповідає дійсності. Адже додаткова угода № (без номеру) від 29 листопада 2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № № 0 лише конкретизувала (зафіксувала) умови основного договору, і не свідчить про зміну основного зобов'язання.

Листом № 10-1393/0/4-12 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 р. встановлено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим (постанови від 21 травня року 2012: № 6-69цс11, №6-18св11, № 20цс11, № 88цс11).

Згідно до п. 5.2. кредитного договору № 0 відповідно до вимог ст. 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії Кредитного договору Банк згідно до умов 2.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої з наступних обставин:

а) порушення Позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим договором).

б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставки довідки про доходи тощо, а також - даних щодо дотримання Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, своєчасного погашення заборгованості та або виконання інших зобов'язань Позичальника за цим Договором)

Пунктом 1.2 Договору поруки № 161579 передбачено, що Поручителю відомі усі умови вищезазначеного Кредитного договору. Пунктом 5.1. Договору поруки №161579 зазначено, що уклавши цей договір Поручитель підтверджує, що повністю розуміє всі умови Основного договору та цього Договору, свої права і обов'язки за договором і погоджується з ними.

Згідно з п.1.3 Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору, що свідчить про обізнаність Позивача щодо можливості підвищення процентної ставки у разі неналежного виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до ІЕТЗ цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.?

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Суд також враховує, що в ході судового засідання представник відповідача звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності, а також те, що із заявою про поновлення строку давності позивач не звертався, у зв'язку з чим підстави для поновлення такого строку у суду відсутні.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З огляду на те, що Додаткова угода № (без номеру) від 29 листопада 2007 року до Договору про надання споживчого кредиту № № 0, не встановлює збільшення розміру основного зобов'язання Поручителя перед Банком, а також беручи до уваги те, що Поручитель при підписанні договору поруки, був ознайомлений з умовами кредитного договору, зокрема щодо права банку змінювати розмір процентної ставки в бік збільшення, і зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання позичальником як існуючих зобов'язань, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, суд дійшов висновку проте, що не має підстав для визнання договору поруки № 161579 від 29 листопада 2007 року припиненим.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню не у звязку зі спливом строків позовної давності, а за безпідставністю вимог.

Таким чином, керуючись вищевикладеним, на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 559, 629, 651, 1050, 1054 ЦК України, Постановою ВСУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст.10, 11, 60, 206, 212 -214, 223-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» в особі Одеської філії АКІБ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя А. Ю. Бойчук