Справа №585/2839/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Євтюшенкова В. І.
Номер провадження 22-ц/788/1061/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2017 року задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором № 8/08 від 07.02.2008 року в сумі 331232 грн. 92 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4819,96 доларів США, заборгованість за відсотками - 7741,21 доларів США, штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 11448,22 грн. (в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,162672 грн. за один долар США станом на 10.05.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 316072,60 грн.), звернуто стягнення на предмет іпотеки: літ. А - будинок, загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м, літ. Б - сарай, літ. Б1 - літню кухню, літ. Б - прибудову, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральню, № - огорожу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.07.2005 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Ганзя О.Б. за реєстровим № 3716, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 15.07.2005 року за № 714074, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16784861, виданий Державним комунальним підприємством «Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.11.2007 року, Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16784879, виданий ДКП «Роменське МБТІ» 24.11.2007 року, земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Роменською міською радою 20.12.2007 року, шляхом його продажу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому ніж звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська, міські, районні у містах Києві, Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - літ.А - будинок загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 31,1 кв.м, літ. Б - сарай, літ. Б1 - літню кухню, літ. б - прибудову, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральню, № огорожу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що є власністю іпотекодавця, за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 1378, 00 грн. судових витрат.

Вказане рішення суду позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2017 року в частині відстрочення виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суду не надано права вирішувати питання щодо відстрочення виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки таким органом є державна виконавча служба і на неї покладено обов'язок щодо своєчасного, повного і неупередженого примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 8/08, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав у тимчасове користування грошові кошти в сумі 15000 доларів США на споживчі потреби. За користування кредитним коштами встановлена плата 14 % річних. Кредитні кошти надані строком до 07.02.2018 року (а.с. 10-14).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 07 лютого 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П., за яким в іпотеку банку було передано: нерухоме майно: літ. А - будинок загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., літ. Б - сарай, літ. Б1 - літня кухня, літ. б - прибудова, літ. В - гараж, літ. Г - сарай, літ. У - вбиральня, № огорожа, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-21).

Також судом встановлено, що позичальник ОСОБА_5 перестав належно виконувати свої зобов'язання за кредитним договором № 8/08 від 07.02.2008 року, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4819,96 доларів США, заборгованості за відсотками - 7741,21 доларів США, штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 11448,22 грн. В перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,162672 грн. за один долар США станом на 10.05.2016 року) заборгованість за тілом та відсотками по кредиту становить 316072,60 грн. (а.с.8-9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що через неналежне виконання відповідачем свого основного зобов'язання за кредитним договором, місцевий суд звернув стягнення на предмет іпотеки, що передбачено відповідним договором.

Дійшовши вказаного висновку, суд першої інстанції, при цьому, застосував положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на підставі якого відстрочив виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши, що мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з'ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення в цій частині не заслуговують на увагу.

07 червня 2014 року набув чинності Закон «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з підпунктом 1 пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа його не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Згідно із положеннями ст. 3 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» цей Закон має тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті і не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини 1статті 263 ЦК України).

Таким чином, суд задовольнив позовні вимоги позивача, однак обґрунтовано в частині звернення стягнення на предмет іпотеки зазначив, що це рішення не підлягає виконанню.

Отже, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та відстрочення виконання цього рішення суду на час дію мораторію, колегія суддів вважає, що суд при цьому правильно керувався не тільки ЦК України, а й нормами законів України «Про іпотеку» та «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не містить обмежень щодо його застосування у разі, якщо банк знаходиться в стадії ліквідації, на що посилається апелянт, оскаржуючи рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнский акціонерний банк» відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 травня 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -