Номер провадження 2-о/754/70/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Черкаський Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт його належності до національності «поляк».

Свої вимоги обґрунтовує наступним.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Черкаси, про що в книзі записів актів громадянського стану 07.10.1955 року зроблено відповідний актовий запис за №832, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1

Батьками заявника були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що зазначено у вищевказаному свідоцтві, в графі «національність» батьків зазначено «українець» та «українка» відповідно.

Батько заявника ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис №274, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 Згідно з вказаним свідоцтвом, його батьками зазначені: батько - ОСОБА_4 (без зазначення національності), мати - ОСОБА_5 (національність «українка»).

Дід заявника, ОСОБА_4, 1897 року народження, був уродженцем м. Варшави, поляком за національністю, що підтверджується архівною довідкою від 16.11.2015 року №10/А-П-4011с. Згідно з вказаною архівною довідкою, діда заявника було засуджено за обвинуваченням у «шпигунській діяльності» до вищої міри покарання - розстрілу.

У зв'язку з тим, що дід заявника був поляками, заявник вважає, що має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні».

В судовому засіданні заявник та представник заявника заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Від заінтересованої особи - Черкаського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області надійшла заява про розгляд справи без участі представника (а.с. 36).

Від заінтересованої особи - Деснянського районного у м. Києві відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких, просили розглянути справу за відсутності представника та ухвалити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 38).

За таких обставин, суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності представників заінтересованих осіб.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з наступного.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 5).

Батько заявника ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, його батьками зазначені: батько - ОСОБА_4 (без зазначення національності), мати - ОСОБА_5 (національність «українка») (а.с. 6).

Дід заявника, ОСОБА_4, 1897 року народження, був уродженцем м. Варшави, поляком за національністю, що підтверджується архівною довідкою від 16.11.2015 року №10/А-П-4011с. Згідно з вказаною архівною довідкою, діда заявника було засуджено за обвинуваченням у «шпигунській діяльності» до вищої міри покарання - розстрілу (а.с. 7). Даний факт підтверджується також копією заключення в кримінальній справі стосовно ОСОБА_4 від 10.02.1992 року, копією вироку від 27.04.1938 року, копією анкети арештованого, копією протоколу допиту, що наявні в матеріалах справи.

Як пояснив в судовому засіданні заявник, в їх сім'ї з дитинства дотримувались польських традицій, святкували польські національні та релігійні свята.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Приписи статтей 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» гарантують громадянам незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявником доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують належність заявника до національності «поляк», а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись приписами ЗУ «Про національні меншини в Україні», ст.ст. 10, 57-60, 197, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Черкаси, належить до національності «поляк».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії, в разі неявки в судове засідання.

Головуючий суддя