Провадження №2/485/287/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

12 травня 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту - ОСОБА_1) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у розмірі 20469грн.73коп., що утворилася внаслідок неналежного виконання позичальником прийнятих зобов'язань за договором б/н від 28 жовтня 2007 року про надання кредиту у сумі 1000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У судове засідання сторони не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду позову. Позивачу судовий виклик направлений на електронну адресу, згідно поданої заявки. Відповідач отримав судову повістку за місцем проживання 15 червня 2017 року згідно зворотного поштового повідомлення. Сторони, у порядку ст.158 ЦПК України, подали письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, які суд задовольнив.

Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

28 жовтня 2007 року при укладанні між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є позивач (витяг зі статуту на а.с.18), і ОСОБА_2 договору про надання кредиту на споживчі цілі, сторони погодили приєднання позичальника до умов договору про надання кредиту у сумі 1000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач отримав кредитку "універсальна" №316472 терміном дії до травня 2009 року, 01 листопада 2010 року за договором було видано нову кредитну карту з №838079, терміном дії до квітня 2014 року. Позичальник письмово підтвердив, що ознайомлений і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ОСОБА_3, Правилами користування платіжною карткою.

ОСОБА_4, базовою процентною ставкою на місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) визначено 3,0%. Розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, що слідує за звітним. На забезпечення виконання прийнятих позичальником зобов"язань, у ОСОБА_3 передбачено штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів: 500грн. + 5% від суми позову, а також стягнення пені (1)=базова процентна ставка по договору/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту + 1% від заборгованості, але не менше 10грн. на місяць, нараховується один раз на місяць, за прострочи по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникнення прострочи на суму більше 50грн.

При цьому, позивач надав розрахунок, з якого вбачається, що відповідач неналежним чином виконував кредитні зобові"якання, останній платіж по кредиту датований 12 вересня 2014 року. Заборгованість у 20469грн.73коп. визначена станом на 31 березня 2017 року і складається із заборгованості за кредитом - 465,75грн., по процентам - 15153,04грн., пені - 3400грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 950,94грн. - процентна складова (а.с.5-7).

Між сторонами мають місце цивільною-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

ОСОБА_4 з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства - ч.2 ст.551 ЦК України.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Суд визнає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості знайшли своє обґрунтування у заявленому розмірі.

При цьому, відповідач у письмовій заяві, що долучена до матеріалів справи, заявив про застосування строків позовної давності до заявлених вимог.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору до кінця строку кредитної картки, так і строки виконання зобовязань щомісячним погашенням платежів.

ОСОБА_3 надав підтвердження про строк дії кредитної картки до квітні 2014 року та строки виконання зобовязань щомісячним погашенням платежів у розмірі 7% від заборгованості строком внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця, що слідує за звітним.

У постанові від 03 червня 2015 року у справі №6-31цс15ВСУ висловив правову позицію про те, що за нормами статей 261, 530, 631 ЦК України, в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що останній платіж по кредитній картці, згідно виписки по карткового рахунку, проведений 13 серпня 2010року, позовні вимоги заявлені у квітні 2017 року, то строк, у межах якого ОСОБА_1 міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, на день подачі позовної заяви минув. Заяву про застосування позовної давності відповідач зробив до винесення судового рішення. У задоволенні позовних вимог належить відмовити за сплином строків позовної давності.

Позивач на поважність причин пропущення позовної давності не вказав.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за сплином позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами на ім'я Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя